ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року 
м. Київ

cправа №  908/2379/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Жукова С.В. - головуючого, Огородніка К.М., Пєскова В.Г., 

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби України
на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 23.07.2024

у справі 

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Терраскейп-тех-компані",-

ВСТАНОВИВ: 

1. Господарський суд Запорізької області ухвалою від 17.08.2023 відкрив провадження у справі № 908/2379/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Терраскейп-тех-компані».
2. Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби України звернулося до Господарського суду Запорізької області з заявою про визнання грошових вимог у справі № 908/2379/23 в загальному розмірі 67486462,46 грн.
3. Господарський суд Запорізької області ухвалою від 09.11.2023 відхилив грошові вимоги Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків у справі № 908/2379/23.
Короткий зміст оскаржуваної ухвали
4. Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.07.2024 апеляційне провадження за апеляційною скаргою Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби України на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.11.2023 у справі № 908/2379/23 зупинено до закінчення розгляду справи № 320/36810/23. 

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

5. До Верховного Суду від Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби України (далі в тексті - Скаржник) надійшла касаційна скарга у якій Скаржник просить суд скасувати ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 23.07.2024 у справі №908/2379/23 та прийняти нове рішення, яким поновити апеляційне провадження.
6. В обґрунтування підстав для задоволення касаційної скарги Скаржник наводить наступні доводи:
6.1.  Висновки суду апеляційної інстанції є такими, що суперечать, як власній ухвалі так і обставинам справи, а відповідно вищезазначена ухвала винесена з порушенням вимог ГПКУкраїни.
6.2. Посилаючись на постанови Верховного Суду від 15.12.2020 у справі №904/1693/19, від 14.06.2023 у справі № 904/5743/20 Центральне МУ ДПС по роботі з ВПП зазначає, що протягом розгляду заяви про визнання кредиторських вимог скаржника у Господарському суді Запорізької області у справі № 908/2379/23, податкове повідомлення рішення № 440/Ж10/31-00-04-02-04/35625082 - було узгодженим. Отже, можна дійти до висновку, що судом апеляційної інстанції було помилково зроблено висновок, щодо підстав зупинення провадження у справі та неузгодженості грошових зобов`язань заявлених Центральним МУ ДПС по роботі з ВПП у межах строку для подання заяви визнання конкурсних вимог кредиторів.
6.3. Скаржник вказує, що судом порушено статті 73, 86 ГПК України.
Відзиви
7. Від ліквідатора банкрута надійшов відзив на касаційну скаргу у якому наведено заперечення проти її задоволення.
Розгляд касаційної скарги Верховним Судом
8. Верховний Суд, перевіряючи правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального та матеріального права, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи дійшов висновку про задоволення касаційної скарги, виходячи з наступного.
9. Відповідно статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
10. Суд апеляційної інстанції встановив наступні фактичні обставини справи:
Майнові вимоги податкового органу виникли на підставі ППР (форма «В4») №    00102040203 від 19.03.2021 і ППР (форма «Р») № 440/Ж10/31-00-04-02-04/35625082 від 01.03.2023, тому при розгляді цих вимог господарський суд повинен надати оцінку правомірності вищевказаних ППР, які у свою чергу винесені на підставі акту перевірки податкового органу, у якому викладені порушення податкового законодавства.
Відмовляючи у визнанні грошових з цих підстав, місцевий господарський суд не врахував визначеного процесуальним законодавством права зупинити провадження у справі за наявності визначених процесуальним законодавством умов.
На час розгляду господарської справи в суді апеляційної інстанції відсутнє чинне судове рішення в адміністративній справі, ухвалене за результатами судового оскарження податкового повідомлення-рішення № 440/Ж10/31-00-04-02-04/35625082 від 01.03.2023, яке матиме значення для визначення обсягу грошових вимог контролювального органу у справі про банкрутство, тому що саме рішення суду в адміністративній справі підтвердить або спростує обов`язок платника податків сплачувати грошове зобов`язання, визначене цим податковим повідомленням-рішенням, апеляційний господарський суд вважає за потрібне зупинити апеляційне провадження у даній справі до вирішення спору у справі, яка розглядається в порядку адміністративного судочинства. Також апеляційний господарський суд зауважує, що для встановлення обставин, які мають значення для постановлення правильного рішення за результатами розгляду грошових вимог, місцевому господарському суду у даному випадку необхідно було зупинити провадження за заявою кредитора, оскільки рішення в адміністративній справі матиме значення для розгляду судом заяви з грошовими вимогами у господарській справі.
Із загальнодоступної інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень Центральний апеляційний господарський суд встановив, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.02.2022 у справі № 640/8979/21, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2022 і постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25.01.2024, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 00102040203 від 19.03.2021 в частині завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 219707,40 грн.
Також у провадженні Київського окружного адміністративного суду перебуває справа № 320/36810/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сав-дістрибьюшн» (попередня назва «Терраскейп-тех-компані») про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 440/Ж10/31-00-04-02-04/35625082 від 01.03.2023.
Таким чином, на момент постановлення місцевим господарським судом спірної ухвали, обидва рішення контролюючого органу на яких ґрунтуються грошові вимоги у даній справі проходили процедуру судового оскарження.
11. Наявні обставини стали підставою для висновку, який викладений в оскаржуваній ухвалі суду апеляційної інстанції про те, що наявні підстави для зупинення апеляційного провадження в частині розгляду майнових вимог податкового органу у справі про банкрутство боржника, до набрання чинності судовим рішенням в адміністративній справі щодо оскарження рішення податкового органу.
12. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
13. Підставою для зупинення апеляційного провадження за апеляційною скаргою Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби України на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.11.2023 у справі № 908/2379/23 було те, що на момент постановлення місцевим господарським судом спірної ухвали, обидва рішення контролюючого органу на яких ґрунтуються грошові вимоги у даній справі проходили процедуру судового оскарження в судах адміністративної юрисдикції.
14. Суди попередніх інстанцій встановили, що грошові вимоги Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби України  ґрунтуються на невиконанні боржником грошових зобов`язань за двома податковими повідомленнями-рішеннями, як-от:
-податкове повідомлення-рішення (форма «В4») № 00102040203 від 19.03.2021, яким завищено суму від`ємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, на суму 30117994,00 грн;
-податкове повідомлення-рішення (форма «Р»)    № 440/Ж10/31-00-04-02-04/35625082 від 01.03.2023, яким збільшено суму податкового зобов`язання на 29898286,60 грн та застосовано штраф за порушення податкового законодавства у сумі 7474571,65 грн.
15. Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає за необхідне звернутися до висновків про застосування норм права, які викладені у постанові палати для розгляду справ про    банкрутство    Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2023 у справі № 904/5743/20, відповідно до яких:
- З огляду на положення статей 45 - 47 Кодексу України з процедур    банкрутства,    податковий орган, так само як і інші конкурсні кредитори, повинен подати до господарського суду вимоги до боржника щодо його грошових зобов`язань по сплаті податків і зборів, що виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про    банкрутство    разом з документами, що ці зобов`язання підтверджують, а господарський суд зобов`язаний розглянути всі вимоги та заперечення проти них на підставі поданих кредитором і боржником документів, оцінити правомірність цих вимог незалежно від наявності в адміністративному суді спору щодо неузгодженого податкового зобов`язання, з якого сформована кредиторська вимога податкового органу.
16. При постановленні ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 23.07.2024 у справі № 908/2379/23 не було враховано вищезазначених висновків про застосування норм права, які викладені у постанові палати для розгляду справ про    банкрутство    Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2023 у справі № 904/5743/20, що стало наслідком неправильного застосування, при постановленні вказаної ухвали, положень п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України.
17. Зазначене свідчить про обґрунтованість доводів касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
18. Відповідно до приписів ч. 6 ст. 310 ГПК України, підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
19. З урахуванням тих обставин, що при постановленні ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 23.07.2024 у справі № 908/2379/23 було неправильно застосовано положення п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, що стало наслідком для постановлення ухвали суду апеляційної інстанції, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, колегія суддів суду касаційної інстанції, на підставі ч. 6 ст. 310 ГПК України, дійшла висновку про задоволення касаційної скарги та про скасування оскаржуваної ухвали з направленням справи до Центрального апеляційного господарського суду  для продовження розгляду апеляційної скарги     Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби України на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.11.2023 у справі № 908/2379/23.
Керуючись ст. ст. 240, 300, 301, 304, 308, 310, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби України задовольнити.

2. Ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 23.07.2024  у справі № 908/2379/23   скасувати.

3. Справу №    908/2379/23 направити  до Центрального апеляційного господарського суду для продовження розгляду апеляційної скарги     Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби України на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.11.2023 у вказаній справі.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                               С.В. Жуков
Судді                                                                                           К.М. Огороднік

                                                                                                    В.Г. Пєсков