УХВАЛА

23 жовтня 2024 року 
м. Київ

cправа №  908/2157/21 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Васьковського О.В. 
розглянувши матеріали касаційної скарги  ОСОБА_1 
на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26.06.2024 
та на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 26.09.2023
у справі №   908/2157/21
про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Телекомунікаційно-інформаційні системи», ?
ВСТАНОВИВ:
07.10.2024 ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26.06.2024, якою залишено без змін ухвалу Господарського суду Запорізької області від 26.09.2023, якою заяву ТОВ «Пряма мова» про порушення керівником боржника (ТОВ «Телекомунікаційно-інформаційні системи») ОСОБА_1 строків подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Телекомунікаційно-інформаційні системи» задоволено.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.

В статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги, відповідно до пункту 2 частини четвертої якої до скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України «Про судовий збір».

Пунктом 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» не передбачено ставки судового збору за подання до господарського суду заяви ліквідатора до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства.

Під час оскарження в судах апеляційної та касаційної інстанції судових рішень, які прийняті за результатом розгляду заяви ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності на особу винну у доведенні до банкрутства боржника, судовий збір підлягає сплаті як на ухвалу суду, який становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно до підпункту 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Щодо визначення ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви про притягнення до субсидіарної відповідальності, апеляційної та касаційної скарги на рішення суду за результатами розгляду такої позовної заяви, сформований правовий висновок Судовою палатою для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 20.10.2022 у справі №   911/3554/17 (911/401/21).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2024 становив 3   028   грн.

Відтак, оскаржуючи до Верховного Суду постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26.06.2024, прийняту за результатом апеляційного перегляду ухвали Господарського суду Запорізької області від 26.09.2023 у справі №   908/2157/21, скаржнику належало сплатити судовий збір в розмірі 2   422,40 грн. (3   028 грн х 0,8), з урахуванням ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» (при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору).

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, скаржником не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.

Відповідно до частин другої та п`ятої статті 292 та статті 174 ГПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення скаржником недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Згідно з частиною четвертою статті 174 та частиною другою статті 292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

З огляду на таке, касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26.06.2024 та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 26.09.2023 у справі №   908/2157/21 підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків касаційної скарги, а саме надати суду оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 2   422,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 290, 291, статтею 8 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд, ?

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26.06.2024 та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 26.09.2023 у справі №   908/2157/21 залишити без руху.

2. Надати строк на усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали, а саме надати суду оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 2   422,40 грн.

3. Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                                                                О.В. Васьковський