?
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 вересня 2024 року 
м. Київ
Cправа №  910/3676/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. - головуючого, Волковицької Н. О., Рогач Л. І.,
секретаря судового засідання - Денисевича А. Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2024 (колегія суддів: Сітайло Л. Г., Буравльов С. І., Шапран В. В.) та рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2023 (суддя Підченко Ю. О.) у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне управління № 7" до Державного підприємства "Гарантований покупець", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1) Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг; 2)  Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" про стягнення 9 052 832,61 грн,
за участю представника відповідача - Франюка А. В., 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст і підстави позовних вимог
1.          У березні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельне управління №   7" (далі - ТОВ "Будівельне управління № 7" або позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Державного підприємства "Гарантований покупець" (далі   - ДП "Гарантований покупець" або відповідач) з урахуванням зменшення розміру позовних вимог 8   486 251,61 грн заборгованості за продану електричну енергію, 438 802,90 грн інфляційних втрат, 127 778,10 грн 3% річних, що разом становить 9 052 832,61 грн.
2.          Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем як гарантованим покупцем своїх зобов`язань за договором в частині оплати електричної енергії, проданої позивачем як виробником за "зеленим" тарифом у жовтні 2021 року, лютому-липні 2022 року, внаслідок чого утворилася заборгованість. Крім того, за порушення умов договору позивач нарахував відповідачу інфляційні втрати та 3 % річних згідно із частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).
Фактичні обставини справи, встановлені судами
3.           22.02.2019 між Державним підприємством "Енергоринок" і ТОВ "Будівельне управління №  7" було укладено договір № 16585/01 (далі - договір). 
4.          Згідно з додатковою угодою № 157/01 ДП "Гарантований покупець", що діє на підставі ліцензії на провадження господарської діяльності зі здійснення функцій гарантованого покупця, замінило Державне підприємство "Енергоринок" в договорі, який у свою чергу було викладено в новій редакції.
5.          Згідно з пунктом 1.1 договору позивач зобов`язується продавати, а відповідач зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену продавцем за "зеленим" тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, у тому числі: 
(1) Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП або Регулятор) від 26.04.2019 № 641 (далі - Порядок),
(2) Порядку продажу та обліку електричної енергії, виробленої споживачами, а також розрахунків за неї, затвердженого постановою НКРЕКП від 13.12.2019 № 2804 (далі - Порядок продажу електричної енергії споживачами). 
6.          Відповідно до пункту 3.3 договору в редакції, викладеній у додатковій угоді від 05.03.2021 № 1090/01/21, оплата електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавців за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, оплата продавцем за "зеленим" тарифом частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії гарантованого покупця, формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів приймання-передачі частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії гарантованого покупця здійснюються згідно з главою 10 Порядку або главою 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами. 
7.          За змістом пункту 10.1 Порядку в редакції, чинній на час спірних правовідносин, до 15 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати, відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої адміністратором комерційного обліку (далі - АКО), підписаної кваліфікованим електронним підписом (далі - КЕП) уповноваженої особи, за перші 10 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію. 
8.          До 25 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП уповноваженої особи, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію. 
9.          Якщо надходження оперативних даних щодо обсягу товарної продукції за перші 10 та 20 днів розрахункового місяця від АКО припадає на день здійснення авансового платежу та/або на вихідний день, то оплата платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати здійснюється впродовж двох робочих днів після отримання даних. 
10.          Пунктом 10.4 порядку встановлено, що після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100 % оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця), з урахуванням авансових платежів. 
11.          Суди встановили, що у жовтні 2021 року та лютому-липні 2022 року позивач на виконання умов договору здійснив поставку електричної енергії відповідачу на загальну суму 15  546  066,34 грн з ПДВ, яка була прийнята останнім без заперечень та зауважень, що підтверджується актами купівлі-продажу електроенергії.
12.          Постановою НКРЕКП від 09.09.2022 № 1117, яка оприлюднена 12.09.2022, затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП "Гарантований покупець" у січні-травні, липні, жовтні 2021 року та у лютому-червні 2022 року. 
13.          Отже, остаточним терміном оплати ДП "Гарантований покупець" електричної енергії, відпущеної ТОВ "Будівельне управління № 7" за жовтень 2021 року, лютий-червень 2022 року, є 15.09.2022.
14.          Постановою НКРЕКП від 20.09.2022 № 1190, яка оприлюднена 21.09.2022, затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП "Гарантований покупець" у липні 2022 року. 
15.          Отже, остаточним терміном оплати ДП "Гарантований покупець" електричної енергії, відпущеної ТОВ "Будівельне управління № 7" у липні 2022 року, є 26.09.2022.
16.          Враховуючи наведене, суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що строк виконання зобов`язання відповідача перед позивачем зі 100% оплати за поставлену електричну енергію за жовтень 2021 року та лютий-липень 2022 року є таким, що настав.
17.          У той же час відповідач взяті на себе зобов`язання за договором виконав неналежним чином, сплативши вартість електроенергії частково, в розмірі 6 516 505,91 грн.
18.          Зважаючи на це, суд першої інстанції з урахуванням заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог встановив основну заборгованість відповідача за договором у розмірі 8  486 251,61 грн.
19.          У ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції відповідач частково погасив заборгованість на загальну суму 18 420,59 грн.
Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій
20.          Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.10.2023 позов ТОВ "Будівельне управління № 7" було задоволено та стягнуто з ДП "Гарантований покупець" заборгованість за договором у розмірі 8 486 251,61 грн, інфляційні втрати - 438 802,90 грн, 3  % річних - 127 778,10 грн та витрати зі сплати судового збору - 135 792,48 грн.
21.          Суд першої інстанції встановив, що у визначений строк відповідач взяті на себе зобов`язання за договором виконав неналежним чином, сплатив вартість електроенергії частково, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу підлягають задоволенню. 
22.          При цьому за результатами здійсненої перевірки щодо нарахування позивачем заявлених до стягнення компенсаційних виплат місцевий господарський суд дійшов висновку, що їх розмір відповідає вимогам цивільного законодавства і є арифметично правильним, а тому вимоги про стягнення інфляційної складової боргу та 3 % річних підлягають задоволенню.
23.          Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2024 було скасовано рішення суду першої інстанції в частині стягнення 18 420,59 грн, які ДП "Гарантований покупець" сплатило під час апеляційного розгляду, що й стало підставою для закриття провадження у відповідній частині позовних вимог.
24.          В іншій частині рішення місцевого господарського суду було залишено без змін, адже колегія суддів апеляційного господарського суду вважала правильними висновки суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором, 3 % річних та інфляційних втрат.
25.          Суд апеляційної інстанції, відхиляючи доводи відповідача щодо відсутності основної заборгованості за договором, із врахуванням постанвои Верховного Суду від 21.03.2024 у справі № 910/6185/23 дійшов висновку, що у наказах Міністерства енергетики України від 28.03.2022 №  140 "Про розрахунки на ринку електричної енергії" (далі - наказ № 140) та від 15.06.2022 № 206 "Про розрахунок з виробниками за "зеленим тарифом" (далі - наказ №  206): 
(1) мова йде про розподіл грошових коштів на оплату авансових платежів виробникам з альтернативних джерел енергії, що мають договірні відносини з ДП "Гарантований покупець"; 
(2) не звільнено ДП "Гарантований покупець" від повної оплати придбаного товару; 
(3) не змінено обов`язок ДП "Гарантований покупець" здійснити остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100 % оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення НКРЕКП щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці.
Короткий зміст касаційної скарги
26.           22.04.2024 ДП "Гарантований покупець" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати судові рішення у даній справі в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове, яким відмовити в позові.
27.          Підставами касаційного оскарження скаржник визначив наступне:
(1) пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), оскільки судами, на його думку, застосовано частину другу статті 625 ЦК України інакше, аніж у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19 і постановах Верховного Суду від 11.07.2023 у справі №   910/5349/22 та від 23.09.2021 у справі № 924/2/21 в частині дії правила округлення величини індексу інфляції до десяткового числа після коми;
(2) пункт 2 частини другої статті 287 ГПК України, оскільки він вважає, що існує необхідність відступлення від висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 21.03.2024 у справі №  910/6185/23 щодо питання застосування пунктів 1.1, 1.3 наказу №  140 та пунктів 2, 3 наказу №  206.
28.          Посилаючись на те, що дана справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, з урахуванням кількісного та якісного критеріїв, а також необхідності відступу від висновків, викладених у постанові від 21.03.2024 у справі № 910/6185/23, ДП "Гарантований покупець" заявило клопотання про передачу цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, а у разі відмови у задоволенні такого клопотання - про передачу на розгляд палати/об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.
Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу
29.           15.06.2024 від ТОВ "Будівельне управління № 7" надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому позивач просить залишити її без задоволення, а постановлені судові рішення - без змін.
30.          Позивач вважає, що накази № 140 і № 206 регламентують лише розподіл грошових коштів відповідача на сплату авансових платежів, але не обмежують його права на отримання повного розрахунку за договором, як і не змінюють терміни виникнення та виконання грошових зобов`язань щодо проведення остаточних розрахунків.
31.          З огляду на це, на думку ТОВ "Будівельне управління № 7", доводи касаційної скарги щодо необхідності відступу від висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 21.03.2024 у справі № 910/6185/23, які були враховані судом апеляційної інстанції, є безпідставними.
32.          Позивач також зазначає про те, що у зв`язку із використанням ним при розрахунках суми залишку боргу на початок розрахункового періоду без врахування індексу інфляції, що узгоджується з висновком Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19, з відповідача навпаки було стягнуто занижений розмір інфляційних витрат.
Розгляд справи Верховним Судом
33.          Під час вивчення матеріалів касаційної скарги колегія суддів з`ясувала, що ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.04.2024 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду передано справу №  910/4439/23 у зв`язку з необхідністю відступлення від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухвалених постановах Верховного Суду від 21.03.2024 у справі № 910/6185/23, від 11.04.2024 у справі № 910/9100/22, з метою забезпечення єдності судової практики щодо застосування положень частини восьмої статті 16 Закону України "Про ринок електричної енергії", пункту 10.4 Порядку, наказу № 206 у відносинах між ДП "Гарантований покупець" та виробником електричної енергії при здійсненні розрахунків за "зеленим" тарифом в умовах особливого періоду (воєнного стану).
34.          Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.06.2024 було відкрито касаційне провадження за скаргою ДП "Гарантований покупець", а також зупинено провадження у даній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №  910/4439/23.
35.           21.06.2024 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду завершила розгляд зазначеної справи № 910/4439/23 прийняттям постанови, яка оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 01.07.2024.
36.          Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.08.2024 у зв`язку із завершенням касаційного розгляду в справі № 910/4439/23, тобто усунення обставин, що призвели до зупинення провадження у цій справі, ухвалою від 06.08.2024 колегія суддів поновила провадження та призначила касаційну скаргу до розгляду.
Позиція Верховного Суду
37.          Верховний Суд, забезпечуючи реалізацію основних засад господарського судочинства, закріплених у частині третій статті 2 ГПК України, зокрема, враховуючи принципи рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, та дотримуючись принципу верховенства права, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 300 ГПК України).
38.          При цьому у касаційній скарзі з огляду на принцип диспозитивності визначається підстава, вимоги та межі касаційного оскарження, а тому тягар доказування наявності підстав для касаційного оскарження покладається на скаржника.
39.          Підставою для касаційного оскарження ДП "Гарантований покупець" визначило пункт 1 та пункт 2 частини другої статті 287 ГПК України, згідно з якими підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
(1)          якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку (пункт 1); 
(2)          якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (пункт 2).
Щодо оскарження на підставі пункту 2 частини другої статті 287 ГПК України (питання основної заборгованості)
40.          Предметом касаційного оскарження у даній справі є судові рішення в частині неправильного застосування судами норм матеріального права, зокрема, наказів № 140 та №   206, що визначають особливості правового регулювання розрахунків між гарантованим покупцем та виробниками електричної енергії за "зеленим" тарифом в період дії особливого періоду (воєнного стану).
41.          Загалом спірні правовідносини щодо стягнення боргу за поставлену електричну енергію та застосування наслідків прострочення виконання грошових зобов`язань регулюються нормами ЦК України та Господарського кодексу України (далі - ГК України), Закону України "Про ринок електричної енергії" та відповідними підзаконними нормативними актами.
42.          Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Подібне за змістом визначення стосовно договору енергопостачання міститься у статті 275 ГК України.
43.          Згідно з пунктом 18 частини першої статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, зокрема, договір про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом. 
44.          У розумінні вищезазначеного положення закону сторони в даній справі уклали договір, при цьому позивач є виробником, а відповідач - гарантованим покупцем. 
45.          Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
46.          Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (частина перша статті 692 ЦК України).
47.          Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію (частини шоста та сьома статті 276 ГК України).
48.          Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 30 Закону України "Про ринок електричної енергії" виробники мають право на своєчасне та у повному обсязі отримання коштів за продану ними електричну енергію відповідно до укладених договорів на ринку електричної енергії та за допоміжні послуги.
49.          Статтею 65 Закону України "Про ринок електричної енергії" в редакції, чинній на час дії спірних правовідносин, зокрема, передбачено:
(1) гарантований покупець зобов`язаний купувати у суб`єктів господарювання, яким встановлено "зелений" тариф, всю відпущену електричну енергію, вироблену на об`єктах електроенергетики з альтернативних джерел енергії, за встановленим їм "зеленим" тарифом, аукціонною ціною з урахуванням надбавки до нього/неї протягом всього строку застосування "зеленого" тарифу, якщо такі суб`єкти господарювання входять до складу балансуючої групи гарантованого покупця (частина друга);
(2) купівля-продаж такої електричної енергії за "зеленим" тарифом з урахуванням надбавки до нього здійснюється на підставі двостороннього договору між виробником або споживачем, якому встановлено "зелений" тариф, та гарантованим покупцем (частина третя);
(3) гарантований покупець здійснює оплату електричної енергії, купленої за "зеленим" тарифом та за аукціонною ціною, за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії на об`єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії, на підставі даних комерційного обліку, отриманих від адміністратора комерційного обліку, у порядку та строки, визначені відповідними договорами (частина п`ять);
(4) порядок купівлі гарантованим покупцем електричної енергії за "зеленим" тарифом та за аукціонною ціною, правила функціонування балансуючої групи гарантованого покупця визначаються порядком купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, що затверджується Регулятором (частина шоста).
50.          У пункті 3.3 договору міститься відсильна норма, відповідно до якої вартість електричної енергії, купленої ДП "Гарантований покупець" у ТОВ "Будівельне управління № 7" за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, визначається відповідно до глави 10 Порядку.
51.          За змістом пунктів 10.1, 10.4 глави 10 Порядку в редакції, чинній на час дії спірних правовідносин, ДП "Гарантований покупець" зобов`язаний здійснювати оплату у кожному розрахунковому місяці за куплену електричну енергію у виробника за "зеленим" тарифом у три етапи: 
(1)          перший (авансовий) - до 15 числа (включно) розрахункового місяця; 
(2)          другий (авансовий) - до 25 числа (включно) розрахункового місяця; 
(3)          третій (остаточний, у розмірі 100%) - протягом трьох робочих днів після отримання акта та оприлюднення рішення НКРЕКП про затвердження розміру вартості послуги.
52.          Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що на виконання умов договору ТОВ "Будівельне управління № 7" у жовтні 2021 року та лютому-липні 2022 року поставило електричну енергію вартістю 15 546 066,34 грн з ПДВ, яка була прийнята ДП "Гарантований покупець" без заперечень та зауважень.
53.          Зважаючи на положення постанов НКРЕКП від 09.09.2022 № 1117 та від 20.09.2022 №  1190, яким було затверджено розмір вартості послуги із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, остаточним терміном оплати електричної енергії, яка була поставлена в жовтні 2021 року, лютому-червні 2022 року, є 15.09.2022; а поставленої у липні 2022 року - 26.09.2022.
54.          У разі введення особливого періоду електроенергетичні підприємства діють згідно із Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" і нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, які регулюють функціонування електроенергетики в умовах особливого періоду (частина восьма статті 16 Закону України "Про ринок електричної енергії").
55.          У зв`язку із введенням з 24.02.2022 воєнного стану в Україні згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Міністерством енергетики України видано накази № 140 та №   206, які діяли на час виникнення спірних правовідносин.
56.          Наказом № 140 ДП "Гарантований покупець" з дати набрання чинності цим наказом на період дії воєнного стану в Україні з коштів, що наявні на поточному рахунку та надходять від продажу електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, забезпечує перерахування коштів на сплату авансових платежів за придбану електричну енергію, вироблену з альтернативних джерел енергії, виробникам електричної енергії з альтернативних джерел енергії, що мають договірні відносини з ДП "Гарантований покупець", із дотриманням Порядку та з урахуванням таких положень: 
(1)          за результатами продажу електричної енергії за перші 10 днів розрахункового місяця розподіл грошових коштів, наявних на поточному рахунку ДП "Гарантований покупець" станом на 10 число розрахункового місяця, для виробників, що здійснюють виробництво електричної енергії з енергії сонячного випромінювання здійснюється відповідно до таких показників: сума, що дорівнює значенню 15 відсотків від середньозваженого розміру "зеленого" тарифу за 2021 рік (підпункт 1.1.1 наказу № 140); 
(2)          у випадку нестачі грошових коштів для забезпечення виплати сум, передбачених підпунктами 1.1.1- 1.1.5, наявні грошові кошти розподіляються між виробниками пропорційно до показників, зазначених у підпунктах 1.1.1- 1.1.5 (пункт 1.2 наказу № 140);
(3)          за результатами продажу електричної енергії за подальші 10 днів розрахункового місяця, а також за результатами розрахункового місяця, розподіл грошових коштів, наявних на поточному рахунку ДП "Гарантований покупець" станом на 20 число (або на кінець) розрахункового місяця, здійснюється таким чином, щоб за результатами 20 днів розрахункового місяця (або за результатами розрахункового місяця) було збережено показники розрахунків, передбачених підпунктами 1.1.1- 1.1.5 (пункт 1.3 наказу № 140).
57.          Аналогічний механізм розподілу коштів після втрати чинності наказу № 140 було запроваджено наказом № 206, який діяв до 16.04.2024.
58.          Саме незастосуванням судами нижчих інстанцій до спірних правовідносин наказів №  140 та № 206 відповідач мотивує доводи своєї касаційної скарги. На думку ДП  "Гарантований покупець", зміст зазначених нормативно-правових актів свідчить про відсутність у нього обов`язку зі сплати заборгованості за договором, яка є предметом позову в цій справі.
59.          Зважаючи на те, що на дату подання касаційної скарги Верховним Судом вже було надано висновок у подібних правовідносинах, який засвідчував обґрунтованість позовних вимог в даній справі (постанова від 21.03.2024 у справі № 910/6185/23) - скаржник ініціював відступ від нього.
60.          Водночас на розгляді об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду перебувала справа № 910/4439/23, в межах якої, зокрема, розглядалося питання про відступ від висновку у справі № 910/6185/23. Наведене було підставою для зупинення касаційного провадження у даній справі.
61.          Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 21.06.2024 у справі № 910/4439/23 дійшов висновку про відсутність підстав для відступу від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.03.2024 у справі № 910/6185/23, з урахуванням уточнення наступного змісту: 
(1)          накази № 140 та № 206 жодним чином не обмежують право виробника електричної енергії за "зеленим" тарифом на отримання повної вартості проданої електричної енергії, встановленої укладеним сторонами договором, а також не змінюють терміни виникнення та виконання грошових зобов`язань гарантованого покупця щодо проведення остаточних розрахунків за договором та згідно з пунктом 10.4 Порядку;
(2)          накази № 140 та № 206 не звільняють ДП "Гарантований покупець" від обов`язку щодо здійснення повного розрахунку за отриманий товар. Тому, вони не є підставою для гарантованого покупця не виконувати грошове зобов`язання, передбачене умовами договору.
62.          Тобто, висновки щодо застосування норм права у справі № 910/6185/23, які застосовані Північним апеляційним господарським судом в оскаржуваній постанові і від яких ініціював відступ скаржник, були підтверджені Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі № 910/4439/23.
63.          З огляду на це як місцевий господарський суд, так і апеляційний господарський суд під час вирішення цього спору правильно застосували наведені вище норми матеріального права, тому й висновки про те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором виконав неналежним чином, сплативши вартість електроенергії частково, в розмірі 6 516 505,91 грн, є обґрунтованими.
64.          Отож, з урахуванням зменшення розміру позовних вимог в суді першої інстанції і часткового погашення заборгованості під час апеляційного розгляду з ДП "Гарантований покупець" підлягає стягненню на користь ТОВ "Будівельне управління № 7" основна заборгованість за договором у розмірі 8  467  831,02 грн, що й підтверджено оскаржуваними судовими рішеннями.
Щодо клопотання скаржника про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду
65.          Колегія суддів зазначає, що, виходячи із системного тлумачення положень статей 302, 303 ГПК України і статей 13, 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", можна зробити висновок, що господарським процесуальним законом визначені процесуальні механізми забезпечення єдності судової практики, що полягають у застосуванні спеціальної процедури відступу від висновків щодо застосування норм права, викладених у раніше постановлених рішеннях Верховного Суду. 
66.          Логіка побудови й мета існування цих процесуальних механізмів указує на те, що в цілях застосування норм права в подібних правовідносинах за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції слід виходити з того, що: висновки, які містяться в судових рішеннях судової палати Касаційного господарського суду, мають перевагу над висновками колегії суддів; висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду - над висновками палати чи колегії суддів цього суду; а висновки Великої Палати Верховного Суду - над висновками об`єднаної палати, палати й колегії суддів Касаційного господарського суду (позиція з ухвали Великої Палати Верховного Суду від 09.08.2019 у справі № 910/12968/17, постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 19.04.2021 у справі №  910/11131/19).
67.          Зважаючи на те, що на час касаційного розгляду існує висновок об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зі спірного питання, то за змістом частин другої, третьої сттаті 302 ГПК України відступ від нього можливий лише, якщо колегія суддів вважатиме необхідним передати цю справу на розгляд об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду.
68.          Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) про якість судових рішень вказала, що судді повинні послідовно застосовувати закон. Однак коли суд вирішує відійти від попередньої практики, то на це слід чітко вказувати в рішенні (пункт 49). 
69.          Задля гарантування юридичної визначеності Верховний Суд має відступати від попередніх висновків лише за наявності для цього належної підстави. Так, Верховний Суд може повністю відмовитися від певного висновку на користь іншого, або конкретизувати попередній висновок, застосувавши відповідні способи тлумачення юридичних норм. З метою забезпечення єдності та сталості судової практики причинами для відступу від висловленого раніше висновку можуть бути вади попереднього рішення чи групи рішень (їх неефективність, неясність, неузгодженість, необґрунтованість, незбалансованість, помилковість); зміни суспільного контексту, через які застосований у цих рішеннях підхід повинен очевидно застаріти внаслідок розвитку суспільних відносин у певній сфері або їх правового регулювання. 
70.          Отже, має існувати необхідність у відступі й така необхідність має виникати з певних об`єктивних причин, що повинні бути чітко визначені та аргументовані; також відступ від правової позиції повинен мати тільки вагомі підстави, реальне підґрунтя, суд не повинен відступати від попередніх рішень за відсутності вагомої для цього причини, а метою відступу може слугувати виправлення лише тих неузгодженостей (помилок), що мають фундаментальне значення для судової системи (позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2024 у справі № 756/11081/20).
71.          У свою чергу, з доводів касаційної скарги колегія суддів не вбачає мотивованих підстав для передачі справи на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду (повторно з того самого питання) або Великої Палати Верховного Суду з метою відступу від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 21.06.2024 у справі № 910/4439/23.
72.          Таким чином, у відповідному клопотанні відповідача про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду слід відмовити.
Щодо оскарження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України (питання інфляційних втрат)
73.          Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
74.          Оскільки відповідачем грошове зобов`язання за договором було виконано з простроченням, позивач нарахував відповідачу інфляційні втрати та 3 % річних за період з 16.09.2022 по 06.03.2023.
75.          З огляду на це суди першої та апеляційної інстанцій задовольнили вимоги ТОВ "Будівельне управління № 7" про стягнення з ДП "Гарантований покупець" інфляційної складової боргу в сумі 438 802,90 грн.
76.          На думку скаржника, у спірних правовідносинах при нарахуванні інфляційних втрат діє правило заокруглення величини індексу інфляції до десяткового числа після коми (один знак після коми), а не до мільйонного (шість знаків після коми), як здійснив позивач. Свої доводи ДП "Гарантований покупець" мотивує, зокрема, посиланням на постанову Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19 в частині дії правила округлення величини індексу інфляції до десяткового числа після коми.
77.          Аналіз постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19 в контексті застосування частини другої статті 625 ЦК України засвідчив наступне:
(1)          величина приросту індексу споживчих цін має заокруглюватися до десяткового числа після коми;
(2)          при обчисленні інфляційних збитків за наступний період до початкової заборгованості включається вартість грошей (боргу), яка визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній період.
78.          У цій справі позивач нарахував інфляційні втрати як без заокругення індексу споживчих цін до першого числа після коми, так і без включення до інфляційних збитків за наступний борговий період інфляції за попередній період. 
79.          Висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах мають застосуватися комплексно, а не лише в частині, на яку посилається учасник справи.
80.          Зважаючи на це, навіть якби позивач заявив вимоги з урахуванням вищезазначених висновків Верховного Суду, то розмір нарахованих інфляційних втрат, як складової ціни позову в даній справі збільшився б, адже співввідношення між показниками "включення інфляції за попередній період до складу заборгованості" і "заокруглення інфляційних до десяткового числа після коми" - створює додатну різницю на користь позивача. Наведене підтверджує, що у позивача були законні підстави для нарахування усієї стягнутої судами суми інфляційних нарахувань в межах заявленого ним розміру позовних вимог.
81.          Згідно із частиною другою статті 309 ГПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
82.          Саме тому колегія суддів зазначає, що збільшений розмір нарахованих позивачем інфляційних втрат через незаокруглення показників індексу інфляції до першого числа після коми слід кваліфікувати як частину інфляційних, збільшених за рахунок включення до складу початкової заборгованості інфляційних втрат попередніх періодів, що узгоджується з висновком об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19.
83.          Отже, розглядаючи дану справу в межах заявлених позовних вимог (стаття 14 ГПК України), суди нижчих інстанцій дійшли правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат у розмірі 438 802,90 грн, з мотивів, викладених в цій постанові, що не вплинуло на законність та обґрунтованість судових рішень.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
84.          Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення. 
85.          За змістом частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
86.          Місцевий господарський суд та апеляційний господарський суд повно і всебічно дослідили обставини справи та правильно застосували законодавство під час її розгляду. Зі свого боку доводи ДП "Гарантований покупець" не підтвердилися, тому касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
Судові витрати
87.           Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку, передбаченому статтею 129 ГПК України, покладається на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 302, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" залишити без задоволення.
2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2024 у справі №  910/3676/23 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                                    Є. В. Краснов

Суддя                                                                                                    Н. О. Волковицька

Суддя                                                                                                    Л. І. Рогач