?
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2024 року 
м. Київ
cправа №  910/19983/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кондратової І. Д. - головуючої, суддів: Губенко Н. М., Студенця В. І., 
за участю секретаря судового засідання - Омельчук А. В.,
за участю представників: 
позивача (відповідача за зустрічним позовом) - Мінченка Ярослава Васильовича (адвоката),
відповідача (позивача за зустрічним позовом) - Роєнка Євгенія Вікторовича (адвоката), 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз"
на рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2023
(суддя - Стасюк С. В.)
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2024
(головуюча Іоннікова І. А., судді: Михальська Ю. Б., Тищенко А. І.)
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Фабрікс"
до Акціонерного товариства "Укртрансгаз" 
про стягнення 1 137 128,32 грн 
та за зустрічним позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Фабрікс"
про стягнення 212 825,66 грн та зобов`язання замінити неякісний товар.
Короткий зміст позовних вимог 
1.          У грудні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Смарт Фабрікс" (далі - ТОВ  "Смарт Фабрікс") звернулося до суду з позовом про стягнення з Акціонерного товариства  "Укртрансгаз" (далі - АТ "Укртрансгаз") 1  064  128,32 грн основного боргу та 73  000  грн штрафу.
2.          На обґрунтування позовних вимог ТОВ "Смарт Фабрікс" послалося на неналежне виконання АТ "Укртрансгаз" своїх зобов`язань за договором про закупівлю товарів (матеріально - технічних ресурсів) від 11.01.2021 № 2101000012 по сплаті вартості поставленого товару.
3.          АТ "Укртрансгаз" зі свого боку у зустрічному позові просить стягнути з ТОВ "Смарт Фабрікс" 212  825,66 грн штрафу за поставку неякісного товару та зобов`язати останнього замінити поставлений товар, адже він не відповідає вимогам технічних та якісних характеристик, обумовлених названим договором.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
4.          11.01.2021 АТ "Укртрансгаз" як покупець і ТОВ "Смарт Фабрікс" як постачальник уклали договір про закупівлю товарів (матеріально - технічних ресурсів) № 2101000012, згідно з умовами якого останнє зобов`язалося продати покупцю "штормовий одяг (костюми зварювальників зимові)" (далі - товар), визначений у специфікації, яка є додатком 1 до цього договору, а покупець - прийняти й оплатити вартість товару у сумі 1 064 128,32 грн з ПДВ не раніше 35-ти та не пізніше 45-ти календарних днів з дати поставки. У специфікації визначене місце поставки товару.
5.          Сторони домовилися про те, що право власності на товар переходить від постачальника до покупця у дату прийняття його останнім за видатковою накладною, тоді як приймання покупцем товару за видатковою накладною не є підтвердженням належного виконання постачальником його обов`язку з поставки товару за цим договором та відсутності у покупця претензій до постачальника щодо якості та комплектності товару. Такі претензії можуть бути заявлені покупцем постачальнику у порядку, визначеному цим договором та чинним законодавством. Датою поставки товару за цим договором є прийняття його покупцем за кількістю та якістю відповідно до пункту 5.13 цього договору та передачею постачальником покупцю повністю супровідних документів (пункти 5.6-5.8 договору).
6.          Відповідно до пункту 5.13 договору приймання товару за кількістю й якістю здійснюється на підставі акта приймання товарів за кількістю та якістю. Інструкція про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по кількості №  П-6, затверджена постановою Державного арбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965, та Інструкція про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по якості № П-7, затверджена постановою Державного арбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966, застосовуються до правовідносин сторін за цим договором у тій частині, що не суперечать умовам договору.
7.          11.03.2021 ТОВ "Смарт Фабрікс" на умовах DDP - склади АТ "Укртрансгаз" поставило товар у кількості 248 штук на загальну суму 1 064 128,32 грн, а саме: Філії ВРТП "Укргазенергосервіс" 37  комплектів на суму 158 761,08 грн; Філії управління "Укргазтехзв`язок" 2 комплекта на суму 8  581,68 грн; Філії БМФ "Укргазпромбуд" 167 комплектів на суму 716 570,28 грн; АТ "Укртрансгаз" 42 комплекта на суму 180 215,28 грн, про що свідчать накладні №№ 186-189.
8.           21.10.2021 ТОВ "Смарт Фабрікс" звернулося до АТ "Укртрансгаз" про сплату боргу у розмірі 1  064  128,32 грн з ПДВ, що не задоволено останнім з посиланням на те, що товар не відповідав технічним та якісним вимогам закупівлі, просило його замінити, нарахувавши 20 % штрафу від його вартості.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
9.          14.09.2023 Господарський суд міста Києва ухвалив рішення, залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду 05.06.2024, про часткове задоволення первісного позову лише у частині стягнення з АТ "Укртрансгаз" на користь ТОВ "Смарт Фабрікс" заявленої суми основного боргу, тоді як у частині стягнення штрафу відмовив, а також відмовив у задоволенні зустрічного позову повністю. 
10.          Місцевий господарський суд з метою з`ясування відповідності поставленого товару технічним (якісним) вимогам, наявності на ньому дефектів, можливості експлуатувати його за призначенням та установлення обставин щодо наявності/відсутності наслідків притягнення продавця до відповідальності призначав у цій справі судову експертизу матеріалів, речовин та виробів, проведення якої доручав Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. На вирішення експертів ставив питання, чи відповідає якість і комплектність поставленого на підставі договору про закупівлю товарів (матеріально - технічних ресурсів) від 11.01.2021 №  2101000012 товару ("штормовий одяг (костюми зварювальників зимові)") ГОСТам, ДСТУ, технічним умовам, технічній або іншій документації, зазначеній у специфікації до договору. Згідно з експертним висновком від 30.05.2023 № 2135/23-34/17667-17667/23-34 (далі - експертний висновок) поставлений ТОВ "Смарт Фабрікс" відповідачу за первісним позовом товар відповідав технічним вимогам і якісним характеристикам предмета закупівлі, визначеного названим вище договором, тому підлягає оплаті. 
11.          Водночас, суди відмовили у задоволенні вимоги про стягнення штрафу за прострочення сплати його вартості, оскільки ТОВ "Смарт Фабрікс" не обґрунтувало свої вимоги у цій частині. Відмова судів у зустрічному позові мотивована не підтвердженням АТ "Укртрансгаз" поставки йому товару неналежної якості.
Короткий зміст доводів та вимог касаційної скарги
12.          АТ "Укртрансгаз" оскаржило ці судові рішення і в касаційній скарзі просить їх скасувати у частинах стягнення з нього на користь ТОВ "Смарт Фабрікс" 1 064 128,32 грн основного боргу за первісним позовом та відмови у задоволенні зустрічного позову, а справу - направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
13.          На обґрунтування підстав касаційного оскарження скаржник послався на пункти 1, 3, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
14.          На переконання АТ "Укртрансгаз", суди неправильно застосували норми статей 204, 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі від 23.01.2019 у справі № 355/385/17, Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010, від 16.03.2023 у справі № 925/400/21 та від 07.03.2024 у справі № 910/15931/19.
15.          Скаржник також просить сформулювати висновок щодо застосування статей 204, 525, 526, 628, 673 ЦК України у взаємозв`язку з Положенням про Центральну експертно-кваліфікаційну комісію при Міністерстві юстиції України та атестацію судових експертів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2015 № 301/5, Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, статтею 10 Закону України "Про судову експертизу", ДСТУ EN ISO 11611:2016 "Одяг захисний для використання під час зварювання та суміжних процесів" та нормами статей 73, 86, 104 ГПК України стосовно належності та допустимості доказів, а саме висновку експерта, який, як стверджує АТ "Укртрансгаз", суперечить умовам договору. Конкретизуючи цю вимогу, скаржник стверджує про відсутність висновку Верховного Суду щодо належності та допустимості доказів, а саме висновку експерта, який суперечить умовам договору. 
16.          Скаржник акцентує увагу на тому, що експертний висновок містить поверхневий (неповний, без урахування деталей) аналіз, фактично дублює положення додатку до договору, у ньому немає досліджень, які би повністю відповідали й узгоджувалися з вимогами ДСТУ 11611, передбаченими у преамбулі до технічних вимог і якісних характеристик предмета закупівлі.
17.          До того ж АТ "Укртрансгаз" вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми статей 7, 11, 73, 86, 91, 104, 236, 237 ГПК України, оскільки не дослідили зібрані у справі докази окремо, а також достатність і взаємний зв`язок їх у сукупності, а саме: презумпцію чинності умов договору (підпункту 2.2 додатку 1 до договору), технічних вимог і якісних характеристик предмета закупівлі, актів приймання товару за кількістю та якістю від 15.03.2021, названого вище експертного висновку.
18.          Узагальнено доводи скаржника зводяться до безпідставності первісних позовних вимог, адже він вважає, що експертний висновок по формі і змісту не відповідав вимогам, передбаченим при призначенні та проведенні експертизи, стверджує, що суди не перевірили відповідності експертного висновку умовам договору та не співставили обсяги виконаних експертами досліджень з необхідним обсягом встановлення характеристик товару. Наполягає на тому, що цей експертний висновок не є належним і допустимим доказом.
Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
19.          ТОВ "Смарт Фабрікс" у відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, аргументуючи таким. Визначену скаржником підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, вважає непідтвердженою, оскільки у справах, на які він посилається, стверджуючи про неправильне застосування судами норм статей 204, 629 ЦК України, правовідносини не є подібними із правовідносинами у цій справі. Не погоджується також із необхідністю формулювання Верховним Судом висновку щодо застосування визначених у пункті 15 цієї постанови норм права, оскільки доводи скаржника про це зводяться до намагання переконати суд в отриманні товару неналежної якості, відповідно відсутністю підстав для оплати його вартості, що зумовило безпідставне, на думку АТ "Укртрансгаз", взяття судами до уваги експертного висновку як належного і допустимого доказу у справі. При цьому протягом розгляду справи судами обох інстанцій не заявлялось від сторін клопотань про призначення повторно експертизи.
Позиція Верховного Суду
20.          У силу вимог статті 300 ГПК України касаційний перегляд оскаржуваних судових рішень здійснюється лише в оскаржуваних частинах про стягнення з АТ "Укртрансгаз" на користь ТОВ  "Смарт Фабрікс" основного боргу за первісним позовом та відмови у зустрічному позові. 
21.          Вимоги АТ "Укртрансгаз" мотивовані поставкою йому товару, що не відповідає технічним і якісним характеристикам, обумовленим названим вище договором, тоді як ТОВ "Смарт Фабрікс" просить стягнути заборгованість за цей товар.
22.          Суди відмовили у зустрічному позові АТ "Укртрансгаз" та задовольнили первісні позовні вимоги про стягнення вартості поставленого товару, адже останнє не довело поставку йому товару неналежної якості і цей висновок зробили з урахуванням експертного висновку, яким підтверджено, що товар відповідав технічним вимогам і якісним характеристикам предмета закупівлі, визначеного названим вище договором.
23.          Узагальнено доводи касаційної скарги зводяться до того, що суди попередніх інстанцій допустили порушення норм процесуального права у контексті дослідження й оцінки експертного висновку.
24.          АТ "Укртрансгаз" в апеляційній скарзі звертало увагу на невідповідність поставленого йому товару вимогам якості, передбаченим у пункті 2.1 договору, тоді як згідно з пунктом 2.2 договору якість товарів не мала бути нижче вимог щодо якості, встановлених законом. Комісії АТ  "Укртрансгаз" при прийнятті товару установили його невідповідність вимогам якості, обумовленим умовам договору, що зумовило відмову останнього від оплати його вартості та вимогу про заміну.
25.          Відповідно до статті 104 цього ж Кодексу висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
26.          Водночас оцінка (стаття 86 та 104 ГПК України) кожного висновку, долученого до матеріалів справи, має здійснюватися як доказ у контексті належності (стаття 76 ГПК України), допустимості (стаття 77 ГПК України), достовірності (статті 78 ГПК України), вірогідності (стаття 79 ГПК України).
27.          Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд апеляційної інстанції, оцінюючи експертний висновок, указав таке: «Відповідно до висновку експертів за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № 2135/23-34/17667:17677/23-34 від 30.05.2023 за перевіреними показниками якість та комплектність наданих на експертизу трьох комплектів одягу, які, як вказано в копії ухвали суду першої інстанції від 13.04.2023, поставлені на підставі договору про закупівлю товарів (матеріально - технічних ресурсів) № 2101000012 від 11.01.2021 "штормовий одяг (костюми зварювальників зимові)" відповідає Технічним вимогам і якісним характеристикам предмета закупівлі "штормовий одяг (костюми зварювальників зимові)", які зазначаються у специфікації до договору № 2101000012 від 11.01.2021. Дослідивши наявний у матеріалах справи висновок експертів № 2135/23-34/17667:17677/23-34 від 30.05.2023, місцевий господарський суд дійшов висновку, з яким погоджується суд першої інстанції про те, що вказаний висновок не викликає сумнівів у його правильності, вказаний висновок не містить розбіжностей і відповідає вимогам чинного законодавства, в тому числі, стосовно критеріїв повноти, ясності та обґрунтованості».
28.          Проте, суд апеляційної інстанції не взяв до уваги викладені в апеляційній скарзі аргументи АТ "Укртрансгаз" про те, що цей експертний висновок є неналежним і недопустимим доказом у цій справі.
29.          Так, оскаржувана постанова не містить мотивування й аргументації зробленому апеляційним господарським судом висновку про те, що він не викликає сумнівів у його правильності, яких саме розбіжностей не містить цей висновок і яким саме критеріям повноти, ясності та обґрунтованості він відповідає. Адже суд апеляційної інстанції фактично обмежився цитуванням експертного висновку експертів і загальним висновком про належність і допустимість його як доказу.
30.          АТ "Укртрансгаз" в апеляційній скарзі неодноразово та послідовно наводило критичні зауваження стосовно експертного висновку, які суд апеляційної інстанції залишив поза увагою, і вказувало на те, що:
-судова експертиза повинна була надати відповіді на питання щодо якості та комплектності товарів - костюмів зварювальника зимових, зокрема, встановити з яких типів тканин виготовлений товар (застосовано один тип тканин чи різні), чи відповідає ця тканина усім характеристикам, передбаченим технічними вимогами, і якісним характеристикам предмета закупівлі (продовження додатку 1 до договору), ГОСТам, ДСТУ. Натомість експерти не надали відповіді на всі необхідні для встановлення об`єктивних обставин справи питання, їх висновок поверхневий і містить переважно описову частину, яка дублює технічні вимоги й якісні характеристики предмета закупівлі;
- проведення експертизи здійснювалося експертами за спеціальностями: «Дослідження речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин» і «Дослідження реквізитів документів», що відповідає видам судової експертизи відповідно до Переліку видів судових експертиз (додаток 5 до Положення про Центральну експертно-кваліфікаційну комісію при Міністерстві юстиції України та атестацію судових експертів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2015 № 301/5 (далі - Положення)) за кодом 8 - «Матеріалів, речовин та виробів», за кодом 2 - «Технічна експертиза документів». Натомість у цій справі мала бути проведена експертизи матеріалів, речовин та виробів, що відповідає індексу експертної спеціальності експерта 8.3 «Дослідження волокнистих матеріалів і виробів з них». Пункт 2.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, передбачає заборону експертові вирішувати питання, які виходять за межі його спеціальних знань. Тому до складу комісії з проведення експертизи у цій справі включено експертів, які не мають відповідної кваліфікації, що зумовило надання завідомо неправдивого висновку;
- при проведені експертизи використовувалися вимірювальні і технічні засоби, серед яких експерти не використали такі засоби, які би забезпечили дослідження впливу іскор металу, крапель на основну тканину виробу, вплив полум`я (при зварювальних роботах);
- на переконання АТ "Укртрансгаз", основними дослідженнями, які необхідно було провести під час експертизи, повинні були бути дослідження на предмет відповідності товару (тканини, з якої він виготовлений) вимогам ДСТУ EN ISO 11611:2016 «Одяг захисний для використання під час зварювання та суміжних процесів» (далі - ДСТУ 11611), тоді як в експертному висновку відсутні дані щодо порівняльного аналізу типу тканин, які використані при виготовленні основних частин захисного одягу та накладок до нього, а міститься лише окремий аналіз основної тканини та тканини накладок без установлення, чи є це однією тканиною. Тому не визначеними лишилися характеристики товару, які би вказували на відповідність матеріалу виробів захисту від впливу тепла, іскор, струму на тканини, з яких виготовлений товар, позаяк у висновку лише наведені результати дослідження у частині залишкового жевріння та горіння, решта характеристик щодо впливу поширення полум`я відсутня;
- має місце невідповідність товару у дотриманні корпоративного стилю АТ «Укртрансгаз» у частині кольорового сполучення для костюму, передбаченого пунктом 7.3 технічних вимог і якісних характеристик предмета закупівлі, тоді як інформація про це в експертному висновку відсутня;
- експертиза вдалася до дослідження тканин виробів під мікроскопом, тоді як основне дослідження полягало у встановленні впливу зовнішніх факторів на цю тканину;
- експерти не установили невідповідності елементів виробів, виявлених АТ «Укртрансгаз» самостійно при візуальному огляді, про які скаржник наголошував в апеляційній скарзі (аркуш справи 155, том 2);
- покладений судами в основу оскаржуваних рішень експертний висновок не надав відповіді на питання, які потребували встановленню у межах цієї справи, незважаючи на тривалий час проведення дослідження (протягом 320 годин), вартість якого склала 76 473,60 грн, що оплатило АТ «Укртрансгаз».
31.          На переконання АТ «Укртрансгаз», експертний висновок складений фахівцями, які не мають відповідної кваліфікації для дослідження об`єктів, які наданих для її проведення. Він містить поверхневий (неповний, без врахування деталей) аналіз, фактично дублює положення додатку до договору, у ньому відсутні дослідження, які би повністю відповідали та узгоджувалися з вимогами ДСТУ 11611, що передбачено у преамбулі до технічних вимог і якісних характеристик предмета закупівлі. 
32.          Тому скаржник наполягає на тому, що суди не з`ясували, чи дотримані вимоги законодавства під час призначення й проведення експертизи, компетентність експерта, і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи, відповідно звертав увагу суду апеляційної інстанції на те, що цей висновок не може вважатися належним доказом, а його результати не можуть братися судом до уваги.
33.          Положеннями статті 107 ГПК України передбачено, що якщо висновок експерта є неповним або неясним, за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи суд може призначити додаткову експертизу, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). За наявності сумнівів у правильності висновку експерта (необґрунтованість, суперечність з іншими матеріалами справи тощо) за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи суд може призначити повторну експертизу, доручивши її проведення іншим експертам.
34.          Додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з`ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер. Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Висновок визнається неповним, коли експерт не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання, у зв`язку з чим суд має обговорити питання про призначення додаткової або повторної експертизи залежно від обставин справи. 
35.          Колегія суддів зауважує, що, фактично визнавши експертний висновок повним і безсумнівним (з урахуванням того, що в ньому не відображено наведених вище АТ "Укртрансгаз" в апеляційній скарзі аргументів), суд апеляційної інстанції не вніс на обговорення сторін, ані питання про допит експертів з метою усунення такої неповноти, ані питання про призначення у справі повторної або додаткової експертизи, що надало би можливість усунути неповноту розгляду справи. 
36.          Це свідчить про те, що апеляційний господарський суд під час апеляційного перегляду справи не встановив фактичні обставини, які мають суттєве значення для правильного вирішення спору. Тому постанова суду апеляційної інстанції не відповідає статті 86, 104, 236, 237 ГПК України.
37.          Висновок експерта є одним із джерел одержання доказів, спростувати який іншими доказами, без проведення інших спеціальних досліджень (додаткової, повторної експертизи, тощо) досить непросто. Висновок експерта є доволі специфічним видом доказів, при його оцінці необхідно враховувати, що на відміну від інших доказів, він з`являється тоді, коли спірні відносини вже виникли, і вирішити їх у добровільному порядку неможливо, а тому саме висновок експерта може бути тим об`єктивним критерієм, який допоможе встановити фактичні обставини спору (висновок Верховного Суду у пункті 8.14 постанови від 16.07.2024 у справі № 916/1689/23).
38.          Частини перша, друга статті 269 ГПК України вимагає від суду апеляційної інстанції переглядати справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряти законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
39.          Отже, у колегії суддів відсутні підстави для висновку, що докази, про які зазначало АТ  "Укртрансгаз" у контексті частини третьої статті 269 ГПК України, оцінено, досліджено й обґрунтовано через призму належності та допустимості доказів. 
40.          З огляду на те, що суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права, що мало своїм наслідком не встановлення обставин на підставі наданих сторонами доказів, що є визначальними, вагомими і ключовими у вирішенні цього спору, ураховуючи доводи касаційної скарги, які є нерозривними у їх сукупності, межі розгляду справи судом касаційної інстанції, імперативно визначені статтею 300 ГПК України, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. При цьому доводи, наведені у відзиві на касаційну скаргу, знайшли підтвердження у частині, що узгоджується з міркуваннями суду, наведеними у цій постанові. 
41.          Порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, не можуть бути усунуті Верховним Судом самостійно у силу меж розгляду справи судом касаційної інстанції, визначених статтею 300 ГПК України.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
42.          Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
43.          Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 310 цього ж Кодексу підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.
44.          Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина четверта статті 310 ГПК України).
Судові витрати
45.          Оскільки суд касаційної інстанції не змінює і не ухвалює нове рішення, то розподіл судових витрат наразі не здійснюється (частина чотирнадцята статті 129 ГПК України).
Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314-317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1.          Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" задовольнити частково.
2.          Постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2024 у справі №  910/19983/21 скасувати.
3.          Справу № 910/19983/21 передати на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча                                                                                          І. Кондратова

Судді                                                                                                     Н. Губенко

                                                                                                              В. Студенець