УХВАЛА

14 листопада 2024 року 
м. Київ

cправа №  910/3465/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Губенко Н. М. - головуючий, Бакуліна С. В., Мамалуй О. О., 

розглянувши клопотання Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва"

про повернення сплаченого судового збору за подання касаційної скарги до Верховного Суду  

на рішення Господарського суду міста Києва
у складі судді Коткова О.В.
від 20.04.2021 та
на постанову Північного апеляційного господарського суду 
у складі колегії суддів: Ткаченко Б.О., Пашкіна С.А., Шапран В.В.
від 10.06.2021

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРУМ"
до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Акціонерне товариство "Банк Альянс"
про визнання банківських гарантій такими, що не підлягають виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 16.11.2021 Верховний Суд закрив касаційне провадження у справі № 910/3465/21 за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Укрзалізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2021 на підставі пункту 5 частини 1 статті 296 Господарського процесуального кодексу України.

25 жовтня 2024 року на адресу Суду надійшло клопотання Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" про повернення судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги до Верховного Суду в сумі 18 160,00 грн, згідно із платіжним дорученням № 3880814 від 16.07.2021.

Відповідно до частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі:
1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;
2) повернення заяви або скарги;
3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;
4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);
5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Вказаний перелік підстав повернення судового збору є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Пункт 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" встановлює, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Суд акцентує увагу заявника на тому, що серед переліку підстав для повернення судового збору ухвалою суду за клопотанням особи, яка його сплатила, відсутня така підстава, як закриття касаційного провадження у справі.

Аналіз процесуального законодавства свідчить про неможливість ототожнення понять "закриття провадження у справі" та "закриття касаційного провадження".

Процесуальна дія суду із закриття провадження у справі та передумови її здійснення регламентуються статтею 231 Господарського процесуального кодексу України та не є тотожною закриттю касаційного провадження, яке здійснюється у порядку, встановленому статтею 296 цього Кодексу.

Так, закриття провадження у справі (в тому числі в касаційній інстанції) і закриття касаційного провадження є різними процесуальними діями, позаяк закриття провадження у справі стосується усієї справи в цілому (загалом), у той час як закриття касаційного провадження стосується лише однієї із стадій розгляду справи, тобто її касаційного розгляду.

У разі закриття судом касаційної інстанції саме провадження у справі, він одночасно переглядає й судові акти місцевого та апеляційного господарських судів (скасовує їх повністю або в певній частині тощо). Поряд із цим у разі закриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції виключно встановлює наявність підстави для такого закриття і не здійснює касаційного перегляду прийнятих по суті справи судових актів першої та апеляційної інстанцій.

Наслідком закриття провадження у справі є відсутність (скасування) рішення, яким закінчено розгляд справи по суті, тоді як закриття касаційного провадження призведе до залишення в силі рішення суду апеляційної інстанції.

До того ж зазначені процесуальні дії (закриття провадження у справі і закриття касаційного провадження) регулюються й різними правовими нормами Господарського процесуального кодексу України, - відповідно статтею 231 та статтею 296 названого Кодексу.

Отже, закриття касаційного провадження є процесуальною дією не лише не тотожною, а відмінною від закриття провадження у справі (в цілому) та свідчить про різне значення понять "закриття провадження у справі" та "закриття касаційного провадження".

Як вже зазначалося вище, ухвалою від 16.11.2021 Верховний Суд закрив касаційне провадження у справі № 910/3465/21 за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Укрзалізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2021 на підставі пункту 5 частини 1 статті 296 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас повернення судового збору у випадку закриття касаційного провадження пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" не передбачено, що унеможливлює задоволення клопотання про повернення судового збору.

З огляду на наведене, Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Укрзалізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" про повернення судового збору.

Керуючись статтями 123, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Укрзалізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" про повернення судового збору в розмірі 18 160,00 грн, сплаченого згідно із платіжним дорученням № 3880814 від 16.07.2021.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                            Н. М. Губенко

Судді                                                                                                        С. В. Бакуліна

                                                                                                                        О. О. Мамалуй