ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року 
м. Київ
cправа №  910/1539/21 (910/7148/22) 

Верховний Суд у складі суддів     Касаційного господарського суду: 
Огородніка К.М.- головуючого, Жукова С.В., Пєскова В.Г.,

за участю секретаря судового засідання Ксензової Г.Є.,
за участю представників:
ТОВ «ФК «Інтегріті» - Вінницького В.О.,
ТОВ «ЗВ Ріелті» - Логвиненко О.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інтегріті»   та Приватного акціонерного товариства "Росава"
на постанову     Північного     апеляційного господарського суду від 10.06.2024 
у справі №910/1539/21 (910/7148/22)         
за позовом Приватного акціонерного товариства "Росава"
до: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗВ Ріелті",  
     Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інтегріті»        
про визнання недійсними правочинів боржника
в межах справи № 910/1539/21.

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.2021 у справі №910/1539/21 відкрито провадження про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗВ Ріелті"; визнано Приватне акціонерне товариство "Росава"  кредитором ТОВ "ЗВ Ріелті" на загальну суму 348740552,17 грн.

Приватне акціонерне товариство "Росава" (далі - ПрАТ "Росава", позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю « 3В Ріелті» (далі - ТОВ «ЗВ Ріелті», боржник, укладених  відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інтегріті»         (далі - ТОВ «ФК «Інтегріті», відповідач-2), в якому просило визнати недійсними укладені 04.06.2018 між відповідачами договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки/застави, а також застосувати наслідки недійсності правочинів шляхом повернення сторін у первісний стан. 

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок укладення спірних договорів стало неможливим виконання ТОВ "ЗВ Ріелті" його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково, зокрема зобов`язань й перед ПрАТ "Росава". 

Вказане, за доводами позивача, свідчить про наявність підстав для  визнання оспорюваних договорів  недійсними відповідно до  статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), оскільки договори є такими, що вчинені на шкоду кредиторам, та в силу загальних засад цивільного законодавства, зокрема, пункту 6 статті 3, частини третьої статті 13, статей 203, 215, 216, 234, 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.02.2023, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.05.2023, відмовлено в задоволенні позову повністю.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.07.2023 касаційну скаргу ПрАТ "Росава", до якої приєдналося ТОВ "ФК "Інтегріті", задоволено частково; скасовано постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.05.2023 та рішення Господарського суду міста Києва від 16.02.2023,  справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Фактичні обставини справи встановлені судами попередніх інстанцій

01.06.2018 між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «ФК «Інтегріті» були укладені Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та Договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки/застави, посвідчений державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Кароєвою-Яремчук Тетяною Михайлівною за реєстровим №15-274.

04.06.2018 боржник уклав наступні правочини, сплативши 157 002 000,00 грн;
-  Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, укладений між ТОВ «ФК «Інтегріті», як Первісний кредитор, та ТОВ «ЗВ Ріелті», як Новий кредитор, надалі за текстом разом іменуються - «Сторони».

У пункті 2.1. Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 04.06.2018 зазначено, що Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору права вимоги, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги Первісного кредитора до позичальників, заставодавців та поручителів, зазначених у додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - «боржники», включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, надалі за текстом - «права вимоги», за наступними договорами:
2.1.1.          кредитними договорами з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, перелік яких зазначений у додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - «основні договори»;
2.1.2.договорами застави та поруки з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, перелік яких зазначений у додатку №1 до цього договору, надалі за текстом - «договори забезпечення».

Новий кредитор сплатив Первісному кредитору за права вимоги грошові кошти в сумі та у порядку, визначеними умовами цього договору.

Сторони домовились, що відступлення Первісним кредитором Новому кредитору прав вимоги за договорами іпотеки та застави, що були укладені в забезпечення виконання зобов`язань боржників за основними договорами та були посвідчені нотаріально, відбувається за окремими договорами, які укладаються між Сторонами одночасно із укладанням цього договору та підлягають нотаріальному посвідченню.

Пунктом 4.1. Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 04.06.2018 передбачено, що Сторони домовились, що за відступлення права вимоги за основними договорами та договорами забезпечення, відповідно до цього договору Новий кредитор сплачує Первісному кредитору кошти у сумі 157'002'000,00 грн., надалі за текстом - «ціна договору». Ціна договору сплачена Новим кредитором Первісному кредитору у повному обсязі до моменту підписання та набуття чинності цим договором на підставі та у відповідності до умов Попереднього договору про відступлення прав вимоги (Договір комісії), укладеного між Первісним кредитором (Виконавцем) та Новим кредитором (Замовником) 26.04.2018.

- Договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки/застави, укладений між ТОВ «ФК «Інтегріті», як Первісний іпотекодержатель/ заставодержатель або Набувач, та ТОВ «ЗВ Ріелті», як Новий іпотекодержатель/заставодержатель, надалі за текстом разом іменуються - «Сторони», посвідчений державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Кароєвою-Яремчук Тетяною Михайлівною за реєстровим №15-278 (копія є в матеріалах справи).

Пунктом 1 Договору про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки/застави від 04.06.2018 визначено, що Первісний іпотекодержатель/заставодержатель відступає Набувачу, а Набувач набуває в обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги Первісного іпотекодержателя/заставодержателя до іпотекодавців, заставодавців зазначених у додатку №1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників іпотекодавців/заставодавців, спадкоємців іпотекодавців/ заставодавців, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки іпотекодавців/заставодавців або які зобов`язані виконати обов`язки іпотекодавців/заставодавців, за іпотечними договорами, договором застави, з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та іпотекодавців/заставодавців за такими договорами, до цього договору, який є додатком №1 та невід`ємною частиною цього договору, надалі за текстом - «договори іпотеки/застави».

ТОВ "ФК "Інтегріті" набуло вищезазначені права вимоги до боржників, поручителів, заставодавців, іпотекодавців за ціною 152 002        000        грн на підставі Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 01.06.2018 та Договору про відступлення прав вимоги за договорами застави/іпотеки від 01.06.2018, посвідчений державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Кароєвою-Яремчук Т.М. за реєстровим №15-274, укладених з Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит",        за результатами відкритих торгів № UA-EA-2018-03-19-000105-а від 25.04.2018.

З договорів відступлення права вимоги від 04.06.2018 вбачається, що ТОВ "ЗВ Ріелті" набуло право вимоги до наступних позичальників, поручителів, заставодавців, іпотекодавців:
- ПАТ "КИЇВСОЮЗШЛЯХПРОЕКТ", який є позичальником, заставодавцем та поручителем;
-   ПАТ "СУДНОБУДІВНИЙ ЗАВОД "ЗАЛІВ", який є поручителем та заставодавцем;
-   ТОВ "ТРИЄЛ", який позичальником та заставодавцем;
-   ПАТ "СТАХАНОВСЬКИЙ ЗАВОД ТЕХНІЧНОГО ВУГЛЕЦЮ", який є позичальником, заставодавцем та іпотекодавцем;
-   ПрАТ "F&C REALTY", який є поручителем, заставодавцем та іпотекодавцем;
-   ПрАТ "РОСАВА", який є заставодавцем;
- ПрАТ "ІНІЦІАТОР+", який є позичальником та заставодавцем;
- ТОВ "ЄРИСТІВСЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", який є поручителем;
- ТОВ "ІНІЦІАТОР-РІЕЛТІ", який є позичальником, заставодавцем та іпотекодавцем;
-    ТОВ "ВОСТОК-РУДА", який є заставодавцем та поручителем;
-    МАЛРЕД1 ВЕНЧЕРЗ ЛІМІТЕД, який є заставодавцем;
-    ТОВ "ОСНОВА-ЦІННІ ПАПЕРИ", який є заставодавцем;
-    ФАРМА ДИСТРИБЬЮТИНГ КОРП. який є заставодавцем;
-    ТОВ "ГОБАРТ", який є заставодавцем;
-    ТОВ "ДІ.ЕР.АЙ", який є заставодавцем;
-    ТОВ "КАСТРІП-ТЕХНОЛОГІЯ", який є заставодавцем;
-    ТОВ "ПРОМІНЕК", який є поручителем;
-    ТОВ "НОВІ ПРОМИСЛОВІ ТЕХНОЛОГІЇ", який є поручителем;
-    ТОВ "ТОКМАЦЬКА ФЕРОСПЛАВНА КОМПАНІЯ", який є іпотекодавцем.

Ліквідатором ПрАТ "Росава" було отримано інформацію від ТОВ "ФК "Інтегріті" та відповідні документи, що підтверджують обставини позову, а саме: копію Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 04.06.2018, укладеного між ТОВ «ФК «Інтегріті» та ТОВ «ЗВ Ріелті» з додатками; копію Договору про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки/застави від 04.06.2018, укладеного між ТОВ «ФК «Інтегріті» та ТОВ «ЗВ Ріелті», посвідченого державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Кароєвою-Яремчук Тетяною Михайлівною за реєстровим №15-278, з додатками; копію Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 01.06.2018, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «ФК «Інтегріті»; копію Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 01.06.2018, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «ФК «Інтегріті»; копію Договору про відступлення прав вимоги за договорами застави/іпотеки від 01.06.2018, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «ФК «Інтегріті», посвідченого державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Кароєвою-Яремчук Т.М. за реєстровим №15-274; копію Протоколу відкритих торгів № UA-EA-2018-03-19-000105-a від 25.04.2018; Інформаційні довідки з ДРРПНМ щодо предметів іпотеки.

З метою підтвердження сплати ціни договору ліквідатором ПрАТ "Росава" було отримано банківські виписки, що підтверджують сплату ціни Договору про відступлення прав вимоги, укладеного між ТОВ "ФК "Інтегріті" та ТОВ "ЗВ "Ріелті" від 04.06.2018. В призначеннях платежу зазначено: «оплата відповідно до Попереднього договору про відступлення прав вимоги від 26.04.2018».

Звернувшись з позовом ПрАТ "Росава" просило суд визнати правочини, укладені між відповідачами, недійсними на підставі того, що останні були вчинені боржником у період настання у нього зобов`язання з погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестав бути платоспроможним, тобто вказані правочини є фраудаторними.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.02.2023, залишеним без змін Північного апеляційного господарського суду від 04.05.2023, відмовлено в задоволенні позову повністю.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.07.2023 постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.05.2023 та рішення Господарського суду міста Києва від 16.02.2023 у справі   № 910/1539/21(910/7148/22) скасовано; справу  передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду касаційної інстанції мотивована  тим, що суди попередніх інстанцій не врахували та не перевірили належним чином обставини, з посиланням на які позивач обґрунтовував недійсність укладених між відповідачами договорів та наявність у них ознак фраудаторного правочину, а також не врахували відповідні правові висновки Верховного Суду з цього питання.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

За результатами нового розгляду  рішенням Господарського суду міста Києва від 01.11.2023 позовну заяву задоволено повністю.  Визнано недійсним Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 04.06.2018, укладений між ТОВ «ФК «Інтегріті» та ТОВ «ЗВ Ріелті». Визнано недійсним Договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки/застави від 04.06.2018, укладений між ТОВ «ФК «Інтегріті» та ТОВ «ЗВ Ріелті», посвідчений державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Кароєвою-Яремчук Т.М. за реєстровим №15-278. 
Застосовано  наслідки недійсності правочинів шляхом повернення сторін у первісні стани: 
-    зобов`язати ТОВ «Фінансова Компанія «Інтегріті» повернути ТОВ «ЗВ Ріелті» кошти у розмірі 157        002 000,00 грн.;
-   припинити речові права ТОВ «ЗВ Ріелті» та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень:
-   Індексний номер рішення 41426984 від 04.06.2018 19:46:15, Кароєва-Яремчук Тетяна Михайлівна, Перша київська державна нотаріальна контора, Київський міський нотаріальний округ, яким здійснена реєстрація відступлення прав іпотеки за Іпотечним договором №3020И/1110 від 29.11.2010, укладеним з Іпотекодавцем - ТОВ «Ініціатор-Ріелті»;
-   Індексний номер рішення 41415503 від 04.06.2018 12:53:08, Кароєва-Яремчук Тетяна Михайлівна, Перша київська державна нотаріальна контора, Київський міський нотаріальний округ, яким здійснена реєстрація відступлення прав іпотеки за Іпотечним договором №3716/0415 від 30.04.2005, укладеним з Іпотекодавцем - ПрАТ «F&C REALTY»;
-   Індексний номер рішення 41426841 від 04.06.2018 19:24:53, Кароєва-Яремчук Тетяна Михайлівна, Перша київська державна нотаріальна контора, Київський міський нотаріальний округ, яким здійснена реєстрація відступлення прав іпотеки за Іпотечним договором №1677И/0806 від 29.08.2006, укладеним з Іпотекодавцем - ПрАТ «F&C REALTY»;
-   Індексний номер рішення 41427078 від 04.06.2018 20:03:54, Кароєва-Яремчук Тетяна Михайлівна, Перша київська державна нотаріальна контора, Київський міський нотаріальний округ, яким здійснена реєстрація відступлення прав іпотеки за Іпотечним договором №2759И/0609 від 30.06.2009, укладеним з Іпотекодавцем - ПрАТ «F&C REALTY»;
-   Індексний номер рішення 41427163 від 04.06.2018 20:18:57, Кароєва-Яремчук Тетяна Михайлівна, Перша київська державна нотаріальна контора, Київський міський нотаріальний округ, яким здійснена реєстрація відступлення прав іпотеки за Іпотечним договором №2644И/1008 від 31.10.2008, укладеним з Іпотекодавцем - ПрАТ «F&C REALTY»;
-   Індексний номер рішення 41423755 від 04.06.2018 16:32:49, Кароєва-Яремчук Тетяна Михайлівна, Перша київська державна нотаріальна контора, Київський міський нотаріальний округ, яким здійснена реєстрація відступлення прав іпотеки за Іпотечним договором        №2644И/1008 від 31.10.2008, укладеним з Іпотекодавцем - ПрАТ «F&C REALTY»;
-   Індексний номер рішення 41420611 від 04.06.2018 15:19:54, Кароєва-Яремчук Тетяна Михайлівна, Перша київська державна нотаріальна контора, Київський міський нотаріальний округ, яким здійснена реєстрація відступлення прав іпотеки за Іпотечним договором №2644И/1008 від 31.10.2008, укладеним з Іпотекодавцем - ПрАТ «F&C REALTY»;
-   Індексний номер рішення 41421815 від 04.06.2018 15:45:36, Кароєва-Яремчук Тетяна Михайлівна, Перша київська державна нотаріальна контора, Київський міський нотаріальний округ, яким здійснена реєстрація відступлення прав іпотеки за Іпотечним договором №2644И/1008 від 31.10.2008, укладеним з Іпотекодавцем - ПрАТ «F&C REALTY»;
-   Індексний номер рішення 41428836 від 05.06.2018 09:04:23, Кароєва-Яремчук Тетяна Михайлівна, Перша київська державна нотаріальна контора, Київський міський нотаріальний округ, яким здійснена реєстрація відступлення прав іпотеки за Іпотечним договором №2644И/1008 від 31.10.2008, укладеним з Іпотекодавцем - ПрАТ «F&C REALTY»;
-    Індексний номер рішення 41427231 від 04.06.2018 20:32:55, Кароєва-Яремчук Тетяна Михайлівна, Перша київська державна нотаріальна контора, Київський міський нотаріальний округ, яким здійснена реєстрація відступлення прав іпотеки за Іпотечним договором №2644И/1008 від 31.10.2008, укладеним з Іпотекодавцем - ПрАТ «F&C REALTY»;
-    Індексний номер рішення 41426416 від 04.06.2018 18:30:23, Кароєва-Яремчук Тетяна Михайлівна, Перша київська державна нотаріальна контора, Київський міський нотаріальний округ, яким здійснена реєстрація відступлення прав іпотеки за Договором іпотеки єдиного майнового комплексу №1286ЦИК/1205 від 27.12.2005, укладеним з Іпотекодавцем - ПАТ «СТАХАНОВСЬКИЙ ЗАВОД ТЕХНІЧНОГО ВУГЛЕЦЮ»;
-   Індексний номер рішення 41426165 від 04.06.2018 18:11:17, Кароєва-Яремчук Тетяна Михайлівна, Перша київська державна нотаріальна контора, Київський міський нотаріальний округ, яким здійснена реєстрація відступлення прав іпотеки за Договором іпотеки єдиного майнового комплексу №1286ЦИК/1205 від 27.12.2005, укладеним з Іпотекодавцем - ПАТ «СТАХАНОВСЬКИЙ ЗАВОД ТЕХНІЧНОГО ВУГЛЕЦЮ»;
-   Індексний номер рішення 41416431 від 04.06.2018 13:25:58, Кароєва-Яремчук Тетяна Михайлівна, Перша київська державна нотаріальна контора, Київський міський нотаріальний округ, яким здійснена реєстрація відступлення прав іпотеки за Договором іпотеки єдиного майнового комплексу №1286ЦИК/1205 від 27.12.2005, укладеним з Іпотекодавцем - ПАТ «СТАХАНОВСЬКИЙ ЗАВОД ТЕХНІЧНОГО ВУГЛЕЦЮ»;
-    Індексний номер рішення 41426416 від 04.06.2018 18:30:23, Кароєва-Яремчук Тетяна Михайлівна, Перша київська державна нотаріальна контора, Київський міський нотаріальний округ, яким здійснена реєстрація відступлення прав іпотеки за Договором іпотеки єдиного майнового комплексу №2058ЦИК/0407 від 25.04.2005, укладеним з Іпотекодавцем - ТОВ «ТОКМАЦЬКА ФЕРОСПЛАВНА КОМПАНІЯ»;
-   Індексний номер рішення 41416431 від 04.06.2018 13:25:58, Кароєва-Яремчук Тетяна Михайлівна, Перша київська державна нотаріальна контора, Київський міський нотаріальний округ, яким здійснена реєстрація відступлення прав іпотеки за Договором іпотеки єдиного майнового комплексу №2058ЦИК/0407 від 25.04.2005, укладеним з Іпотекодавцем - ТОВ «ТОКМАЦЬКА ФЕРОСПЛАВНА КОМПАНІЯ».

Суд першої інстанції, задовольняючи позов ПрАТ «Росава», дійшов до висновку, що оспорювані правочини підлягають визнанню недійсними на підставі статті 42 КУзПБ як такі, що вчинені на шкоду кредиторам, та в силу загальних засад цивільного законодавства: пункту 6 статті 3, частини третьої статті 13, статей 203, 215, 216, 234, 509 ЦК України.

Рішення суду мотивоване наступним:     матеріалами справи підтверджуються доводи позивача, що оскаржувані договори укладені у період наявності у ТОВ "ЗВ Ріелті" заборгованості перед ПрАТ "Росава" у розмірі 183 500 000 грн, строк погашення якої сплинув 28.02.2018; уклавши спірні правочини, виконання ТОВ "ЗВ Ріелті" вищевказаного грошового зобов`язання перед ПрАТ "Росава" стало неможливим; дійсною метою укладення договорів з ТОВ "ФК "Інтегріті" було не отримання ТОВ "ЗВ Ріелті" грошових коштів, які могли бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів ТОВ "ЗВ Ріелті", зокрема й ПрАТ "Росава", а унеможливлення стягнення заборгованості з компаній, право вимоги до яких отримало ТОВ "ЗВ "Ріелті".  

Крім того, ТОВ "ЗВ Ріелті" протягом чотирьох років не отримало жодних прибутків з отриманих ним прав вимоги; ТОВ "ЗВ Ріелті" не звертало стягнення на предмет забезпечення у позасудовому порядку, які у своїй більшості є низько ліквідними (застава майнових прав за контрактами та акцій). 

Водночас, 21.12.2018 ТОВ "ЗВ Ріелті" безоплатно відмовилося від майнових прав щодо одно з небагатьох високоліквідних забезпечень - будівлі на бульварі Т.Шевченка, 62 у м. Києві, загальною площею 3115 кв. м. Оспорювані договори не були економічно доцільними для ТОВ "ЗВ Ріелті", а навпаки були збитковими.

Суд першої інстанції також встановив, що позивачем подано відомості, відповідно до яких, ОСОБА_1 опосередковано володіє 97,6693% акцій AT «Банк «Фінанси та Кредит» через Компанію «Фролд проджект лім» (100%), якій належить 99,99991%, ТОВ «ДІ.еР.Ай», якому належить 99,999945% ТОВ «Індастріал Констракшн», якому належить 87,3273% ПрАТ «F&C Realty», та 12.2745% акцій банку, а ПрАТ «F&C Realty» є власником 21,6053% акцій банку. Через Компанію «Фазіда інвестмент інл» (100%), якій належить 100% Компанії «Прайз файненшіел гр.», якій належить 99,9993% ПрАТ «СУАП з II «Фінанси та кредит», належить        2,7727% ПрАТ «F&C Realty», яке є власником 21,6053% акцій банку. Через ПрАТ СУАП з II «Фінанси та кредит» (0.0007%), якому належить 2,7727% ПрАТ «F&C Realty», яке є ласником 21,6053% акцій банку. Через Компанію «Інвертекс лтд» (100%), якій належить 99,999983% ТОВ «Нові Промислові Технології», якій належить 99,99994% ТОВ «Кастріп технологія», якій належить 99.6865% ТОВ «Асканія», яке є власником 32,7798% акцій банку. Через Компанію «Халкін тіл лімітед» (100%), якій належить 100% «Форт Ассет менеджмент лімітед», яке є власником 28,2458% акцій банку.

Іншими акціонерами є ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 через «Февамотініко мікро лтд» (25%), якій належить 100% «Прем`єр Єуропіан капітал лтд», якій належить 9.9% ПрАТ «F&C Realty», яке є власником 21,6053% акцій банку; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 через ТОВ «Нові промислові технології» (0.000017%), якому належить 99.99994% ТОВ «Кастріп технологія», якому належить 99,6865 % ТОВ «Асканія», яке є власником 32,7709% акцій банку.

Також до корпоративної структури власності Банку входить ПАТ «Київмедпрепарат», ТОВ «Перт», ПАТ «Галичфарм», ПАТ «Мукачівський завод «Точприлад», ТОВ «Восток-Руда», ПрАТ «АСК «Омега», ТОВ «АСКАНІЯ», ПрАТ «Ініціатор+», ТОВ «Нафтохімімпекс», ТОВ «Промінек», ТОВ «Укртехвуглець», ТОВ «Міжрегіональна Транспортна Компанія», ТОВ «Агрібізнес», ТОВ «Хімічні технології», ТОВ «Хімреактив», ТОВ «Індастріал Коастрасшн».

Отже, TOB «ЗВ Ріелті» набуло право вимоги до ПрАТ «F&C Realty», ТОВ «ДІ.еР.Ай», ТОВ «Нові Промислові Технології», ТОВ «Кастріп технологія», ТОВ «Восток-Руда», ПрАТ «Ініціатор+», ТОВ «Промінек», які входять до корпоративної структури власності AT «Банк «Фінанси та Кредит».
Учасниками/бенефіціарами юридичних осіб, право вимоги до яких набув ТОВ «ЗВ Ріелті», також є компанії, які входять до корпоративної структури власності AT «Банк «Фінанси та Кредит»: ПАТ «Мукачівський Завод «Точприлад» є учасником ПАТ «СУДНОБУДІВНИЙ ЗАВОД «Залів», ТОВ «Кастріп-Технологія», ТОВ «Міжрегіональна Транспортна Компанія» та ТОВ «Перт» є учасниками ПАТ «Стахановський завод технічного вуглецю», ТОВ «Нафтохімімпекс», ПрАТ «АСК «ОМЕГА», ТОВ «Індастріал Констракшн», ТОВ «Хімреактив», ТОВ «Укртехвуглець», ТОВ «Перт», ТОВ «Гармоніка», ТОВ «Хімічні Технології», ТОВ «Нові Промислові Технології», ТОВ «Агрібізнес», ПрАТ «F&C REALTY» є учасниками або бенефіціарами ПрАТ «ІНІЦІАТОР+»; ПрАТ «F&C Realty» та ТОВ «Нафтохімімпекс» є учасниками ТОВ «ІНІЦІАТОР-РІЕЛТІ».

В свою чергу зв`язок TOB «ЗВ Ріелті» з вищезазначеними компаніями простежується через його єдиного учасника - ОСОБА_15. ОСОБА_14 є керівником ТОВ «Нова-Логістика» (код ЄДРПОУ 35713388), учасниками якої є: ТОВ «Восток-Руда», що входить до корпоративної структури власності Банку та до якого придбано право вимоги, і ПАТ «Полтавський Гірничо-Збагачувальний Комбінат», який є учасником ТОВ «Восток-Руда» та бенефіціарним власником ПрАТ «Росава», до якого придбано право вимоги, через ТОВ «Тіс-Руда».

В свою чергу до 19.12.2017 одним із учасників ПАТ «Київсоюзшляхпроект», до якого придбано право вимоги, був ОСОБА_15 . Таким чином, ОСОБА_15 був бенефіціарним власником ТОВ «Ініціатор-Ріелті», до якого придбано право вимоги, через ПАТ «Київсоюзшляхпроект».

Станом на сьогодні ОСОБА_15 є єдиним учасником ТОВ «Феррекспо», що є одним із акціонерів ПрАТ «Ініціатор+», до якого придбано право вимоги та яке входить до корпоративної структури власності Банку.

Суд також зазначив, що ОСОБА_15 через ТОВ «Феррекспо» разом із ОСОБА_1 є учасниками ТОВ «Ворскла Сталь» (код ЄДРПОУ 33285226). Крім того, станом на 2007 рік ОСОБА_15 та ОСОБА_1 були акціонерами ПрАТ «Ділові партнери» (код ЄДРПОУ 23721506), що є одним із акціонерів ПрАТ «Ініціатор+", до якого придбано право вимоги.

За вказаного вище суд першої інстанції дійшов висновку про недобросовісність дій керівництва ТОВ "ЗВ Ріелті", що суперечить частині третій статті 92 ЦК України, відповідно до якої орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Не погодившись з рішенням місцевого суду, ТОВ «ЗВ Ріелті» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Північний апеляційний господарський суд постановою від 10.06.2024 апеляційну скаргу ТОВ «ЗВ Ріелті» задовольнив. Скасував рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2023 та ухвалив нове рішення. У задоволенні позовних вимог ПрАТ «Росава» до        ТОВ "ЗВ Ріелті", ТОВ "ФК "Інтегріті" про    визнання недійсними правочинів боржника відмовив. 

Ключовим мотивом постанови є:
-  ухвалою Господарського суду м. Києва від 31.08.2023, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2024, серед іншого, затверджено план санації ТОВ "3В Ріелті" в редакції, схваленій зборами кредиторів 22.08.2023; 
- божник набув за оспорюваними правочинами право вимоги на сумі 157002000,00    грн, що, на думку колегії суддів, було враховано та чому було надано оцінку інвестором ТОВ «Таймкол», який відповідно до затвердженого плану санації зобов`язався надати ТОВ "3В Ріелті" грошові кошти в розмірі 1088 183 162,71 грн, які дорівнюють сумі вимог кредиторів боржника;
-  кредитор ПрАТ «Росава» звернувся з позовом про визнання недійсними правочинів, за якими божник набув право вимоги на сумі 157 002   000,00 грн, яка була врахована як дебіторська заборгованість ТОВ "3В Ріелті" під час затвердження плану санації боржника. Крім того, за планом санації ТОВ "3В Ріелті" вимоги ПрАТ «Росава» мають бути відшкодовані у повному розмірі;
- місцевий суд, ухвалюючи рішення про визнання недійсними укладених 04.06.2018 між відповідачами договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та договору про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки/застави, не врахував того факту, що затверджений план санації включав до активу боржника і право вимоги за оспорюваними правочинами на сумі 157 002    000,00        грн, а за договорам про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги до боржника перейшло і право вимоги до позивача.

За висновком апеляційного суду, визнання недійсними оспрюваних правочинів призведе до порушення прав інших кредиторів боржника стосовно їх законних очікувань по задоволенню грошових вимог за рахунок майна боржника,   а задоволення даного позову порушить принцип конкурсного імунітету. 

Короткий зміст доводів та вимог касаційних скарг

До Верховного Суду  з касаційними скаргами звернулись ТОВ "ФК "Інтегріті" та ПрАТ "Росава", які просять скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.05.2023, залишити в силі рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2024.

ТОВ «ФК «Інтегріті» вважає постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 у справі № 910/1539/21(910/7148/22) незаконною та необґрунтованою, підставою касаційного оскарження зазначає пункт 1 частини першої, пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України:
- суд апеляційної інстанції не застосував статтю 42 КУзПБ, яка підлягала застосуванню, та не врахування висновків щодо застосування цієї норми права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду від 05.04.2023 у справі №920/10/21 (920/868/21), від 04.04.2023 у справі №906/43/22(906/343/22), від 28.02.2023 у справі № 906/43/22 (906/366/22), від 24.11.2021 у справі №905/2030/19 (905/2445/19),          від           07.12.2018          у справі №910/7547/17, від 02.06.2021          у справі №904/7905/16,          від           28.11.2019          у справі  № 910/8357/18,          від           03.03.2020          у          справі  №910/7976/17,          від 03.03.2020 у справі № 904/7905/16,          від           03.03.2020          у справі №916/3600/15,  від 26.05.2020 у справі №922/3796/16, від 04.08.2020 у справі №04/14   10/5026/2337/2011, від 17.09.2020 у справі №904/4262/17, від 22.04.2021 у справі №908/794/19 (905/1646/17), від 28.07.2022 у справі №902/1023/19(902/1243/20);
- суд апеляційної інстанції не застосував пункт 6 частини першої статті 3, частину п`яту статті 13, статті 203, 215, 216, 234, 509 ЦК України, які підлягали застосуванню, та не врахував висновки щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 369/11268/16-; від 08.06.2022 у справі №2-591/11; від 07.09.2022 у справі №910/16579/20.

Крім того ТОВ «ФК «Інтегріті» посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права - статті 2, 14, 35, 73, 76, 81 ГПК України, зазначає, що суд апеляційної інстанції з власної ініціативи витребував план санації з матеріалів основної справи № 910/1539/21 і в подальшому досліджував лише план санації та всі аргументи учасників справи сприймав лише через призму цього документу.

Вважає, що оскільки предметом цього спору є договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки/застави, укладені між ТОВ «ФК «Інтегріті» та ТОВ «ЗВ Ріелті», а предметом доказування є обставини, які підтверджують позовні вимоги ПрАТ «Росава» або заперечення ТОВ «Зв Ріелті» щодо недійсності договорів на підставі статті 42 КУзПБ, статей 3, 13, 203, 215, 216, 234, 509 ЦК України, апеляційний суд не мав права брати до розгляду план санації,  який не є предметом цього спору, та який був затверджений через 5 років після укладання оспорюваних правочинів.

ПрАТ «Росава» в касаційній скарзі підставами касаційного оскарження зазначає   пункт 1 частини першої, пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України, вказуючи аналогічні обставини: 

- суд апеляційної інстанції не застосував статтю 42 КУзПБ, яка підлягала застосуванню, та не врахування висновків щодо застосування цієї норми права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду від 05.04.2023 у справі №920/10/21 (920/868/21), від 04.04.2023 у справі №906/43/22 (906/343/22), від 28.02.2023 у справі № 906/43/22 (906/366/22), від 24.11.2021 у справі №905/2030/19 (905/2445/19), від 07.12.2018 у справі №910/7547/17, від 02.06.2021 у справі №904/7905/16, від 28.11.2019 у справі №910/8357/18, від 03.03.2020 у справі №910/7976/17, від 03.03.2020 у справі №904/7905/16, від 03.03.2020 у справі №916/3600/15, від 26.05.2020 у справі №922/3796/16, від 04.08.2020 у справі № 04/14-10/5026/2337/2011, від 17.09.2020 у справі № 904/4262/17, від 22.04.2021 у справі №908/794/19 (905/1646/17), від 28.07.2022 у справі № 902/1023/19(902/1243/20);
- суд апеляційної інстанції не застосував пункт 6частини першої статті 3, частину 5 статті 13, статті 203, 215, 216, 234, 509 ЦУ України, які підлягали застосуванню, та не врахував висновки щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №369/11268/16-ц; від 08.06.2022 у справі № 2   591/11; від 07.09.2022 року у справі № 910/16579/20;
- суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права - статті 2, 14, 73, 76, 81, 86, 236, частини 3 - 4 статті 262, частини 1 - 2 статті 269, частини першої статті 273, п.п. «В» пункту 3 частини першої статті 282, частини п`ятої статті 310 ГПК України.

ПрАТ «Росава» вказує, що судом першої інстанції на підставі наданих ним доказів вірно встановлено, що ТОВ «ЗВ Ріелті» до відкриття провадження у справі про банкрутство, уклав 04.06.2018 з ТОВ «ФК «Інтегріті» договори, сплативши за права вимоги 157 002 000,00 грн, взяло на себе зобов`язання, внаслідок чого виконання його грошових зобов`язань перед кредитором ПрАТ «Росава» стало неможливим, а також за цінами вище ринкових, тобто вчинені на шкоду кредиторам.
Проте, суд апеляційної інстанції, в оскаржуваній постанові вищезазначеному жодної правової оцінки не надав, під час розгляду справи взагалі не врахував висновки щодо застосування статті 42 КУзПБ, викладені у вищенаведених постановах Верховного Суду.

За доводами ПрАТ «Росава» суд апеляційної інстанції безпідставно, в порушення норм процесуального права, витребував та досліджував план санації, який став єдиною підставою для скасування законного рішення суду першої інстанції

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

ТОВ "ЗВ Ріелті" подало відзив на касаційні скарги ТОВ «ФК «Інтегріті» та ПрАТ «Росава», в якому просить відмовити в задоволенні касаційних скарг, постанову суду апеляційної інстанції просить залишити без змін. 

Позиція Верховного Суду

Межі розгляду справи судом касаційної інстанції

Відповідно до вимог частини 1 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій 

Предметом касаційного перегляду у цій справі постало питання наявності/відсутності підстав для визнання недійсними укладених між відповідачами договорів про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки/застави, а також застосування наслідків недійсності правочинів.

Визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів за статтею 16 ЦК України, статтею 20  ГК України.

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з частинами першою, третьою статті  215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до частини першої, другої статті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Отже, договір, який укладений з метою уникнути виконання договору та зобов`язання зі сплати боргу, є зловживанням правом на укладання договору та розпорядження власністю, оскільки унеможливлює виконання зобов`язання і завдає шкоди кредитору.

Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.07.2019 у справі № 369/11268/16-ц, позивач має право звернутися до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що спрямований на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України) і послатися на спеціальну норму, що передбачає визнання правочину недійсним.

Отже, кредитор як особа, в якої наявний інтерес у справі про банкрутство - збільшення ліквідаційної маси боржника та задоволення за рахунок неї його грошових вимог до боржника та розпорядник майна боржника, мають право на звернення до суду з заявою про визнання недійсним правочину боржника, який було вчинено до відкриття провадження у справі про банкрутство боржника з підстав, передбачених нормами ЦК України, ГК України чи інших законів (подібний за змістом висновок щодо права кредитора на оскарження правочину боржника викладений у постанові Верховного Суду від 27.10.2022 у справі №904/1907/15).

У постанові судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.11.2021 у справі №905/2030/19(905/2445/19) вказано, що фраудаторні угоди - це угоди, що завдали шкоди боржнику (як приклад, угода з метою виведення майна). Мета такого правочину в момент його укладання є прихованою, але проявляється через дії або бездіяльність, що вчиняються боржником як до, так і після настання строку виконання зобов`язання цілеспрямовано на ухилення від виконання обов`язку.

Формулювання критеріїв фраудаторності правочину залежить від того, який правочин на шкоду кредитору використовує боржник для уникнення задоволення їх вимог.

Зокрема, але не виключно, такими критеріями можуть бути:
- момент вчинення оплатного відчуження майна або дарування (вчинення правочину в підозрілий період, упродовж 3-х років до порушення провадження у справі про банкрутство, після відкриття провадження судової справи, відмови в забезпеченні позову і до першого судового засіданні у справі);
- контрагент, з яким боржник вчинив оспорювані договори (родичі боржника, пов`язані або афілійовані юридичні особи);
- щодо оплатних цивільно-правових договорів важливе значення має ціна (ринкова, неринкова ціна), і цей критерій має враховуватися.

Господарський суд першої інстанції, на виконання вказівок  Касаційного господарського суду у постанові від 11.07.2023 у цій справі,  перевіривши обставини, з посиланням на які позивач обґрунтовував недійсність укладених між відповідачами договорів та наявність у них ознак фраудаторного правочину, встановив, що:
-    матеріалами справи підтверджуються доводи позивача, що оскаржувані договори укладені у період наявності у ТОВ "ЗВ Ріелті" заборгованості перед ПрАТ "Росава" у розмірі 183 500 000 грн, строк погашення якої сплинув 28.02.2018; 
- боржник, вчиняючи зазначені правочини 04.06.2018, за наявності простроченого грошового зобов`язання перед ПрАТ «Росава», діяв очевидно недобросовісно та зловживав правами стосовно свого кредитора. 
- уклавши спірні правочини ТОВ «ЗВ Ріелті» взяло на себе зобов`язання, внаслідок чого виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами, зокрема ПрАТ «Росава», стало неможливим. Зокрема, за наявності простроченої заборгованості перед ПрАТ «Росава» у суму 183 млн. грн. ТОВ «ЗВ Ріелті» перерахував високоліквідне майно - грошові кошти у сумі 157 млн. грн. на користь ТОВ «ФК «Інтегріті».
- дійсною метою укладення договорів з ТОВ "ФК "Інтегріті" було не отримання ТОВ "ЗВ Ріелті" грошових коштів, які могли бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів ТОВ "ЗВ Ріелті", а унеможливлення стягнення заборгованості з компаній, право вимоги до яких отримало ТОВ "ЗВ "Ріелті". 
-  ТОВ "ЗВ Ріелті" протягом чотирьох років не отримало жодних прибутків з отриманих ним прав вимоги. ТОВ "ЗВ Ріелті" не звертало стягнення на предмет забезпечення у позасудовому порядку, які у своїй більшості є низько ліквідними (застава майнових прав за контрактами та акцій). 
- крім того, 21.12.2018 ТОВ «ЗВ Ріелті» взагалі безоплатно відмовилось від майнових   прав   щодо одного із небагатьох високоліквідних забезпечень - будівлі, загальною площею 3115 кв.м., на б-рі Т. Шевченка, 62 у м. Києві.

При цьому, суд врахував, що з метою додаткового підтвердження збитковості цих правочинів для боржника позивач замовив проведення оцінки ринкової вартості активів, які були придбані ТОВ "ЗВ Ріелті" у ТОВ "ФК "Інтегріті" за договорами відступлення прав вимоги від 04.06.2018.  

Звіт про проведення ринкової вартості активів підтверджує, що TOB «ЗВ Ріелті» здійснило оплату коштів за придбання спірного пулу за завищеною ціною, в той час як боржник з 28 лютого 2018 року мав прострочене зобов`язання із повернення на користь позивача позики в сумі 183 500 000,00 грн.

Оцінивши встановлені обставини у їх сукупності, місцевий господарський суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для визнання оспорюваних договорів недійсними на підставі статті 42 КУзПБ як таких, що вчинені на шкоду кредиторам, та в силу загальних засад цивільного законодавства: пункту 6 статті 3, частини третьої статті 13, статей 203, 215, 216, 234, 509 ЦК України.

Проте, апеляційний суд, переглядаючи в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції, вищезазначеному оцінку не надав, скасувавши рішення суду першої інстанції не спростував його висновків про наявність підстав для визнання оспорюваних договорів недійсними на підставі статті 42 КУзПБ як таких, що вчинені на шкоду кредиторам та в силу загальних засад цивільного законодавства.

В оскаржуваній постанові апеляційного суду зазначено, що «колегія суддів прийшла до висновку, що місцевий суд ухвалюючи рішення про визнання недійсними укладені 04.06.2018 між відповідачами договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки/застави не врахував того факту, що судом вже було затверджено план санації, який включав до активу боржника і право вимоги за цими правочинами на сумі 157 002 000 грн; також за договорам про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги до боржника перейшло і право вимоги до позивача».

Тобто, апеляційний суд, розглядаючи спір про визнання недійсними договорів від 04.06.2018, вдався до аналізу затвердженого ухвалою Господарського суду м.Києва від 31.08.2023 плану санації боржника, надавши йому оцінку з посиланням на визначені в плані санації загальні характеристики боржника, встановлені активи та зобов`язання товариства, розмір вимог кожного класу кредиторів, та запропоновані заходів відновлення платоспроможності боржника.

За результатами аналізу апеляційний суд дійшов висновку, що кредитор ПрАТ «Росава» звернувся з позовом про визнання недійсними правочинів, за якими божник набув право вимоги на сумі 157 002   000,00    грн, яка була врахована як дебіторська заборгованість ТОВ «ЗВ Ріелті» під час затвердження плану санації боржника. Крім того, за планом санації ТОВ «ЗВ Ріелті» вимоги ПрАТ «Росава» мають бути відшкодовані у повному розмірі. 

Верховний Суд зауважує, що предметом спору у цій справі є визнання недійсними як фраудаторних договорів про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки/застави, укладені між ТОВ «ФК «Інтегріті» та ТОВ «ЗВ Ріелті», внаслідок чого стало неможливим виконати гроші зобов`язання перед іншими кредиторами повністю або частково.

А відтак предметом доказування є обставини, які підтверджують позовні вимоги ПрАТ «Росава» або заперечення ТОВ «ЗВ Ріелті» щодо недійсності договорів на підставі статті 42 КУзПБ та загальних засад цивільного законодавства - статей 3, 13 ЦК України.

Разом з тим,  суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПрАТ «Росава», не навів мотивів відхилення аргументів  позивача щодо факту укладення оспорюваних правочинів на шкоду кредиторам, не перевірив наявність/відсутність у них ознак фраудаторного правочину, як підстави для визнання їх недійсними,  не дослідив зібрані у справі докази, на відміну від суду першої інстанції, обмежившись висновком про надуманість зауважень кредитора щодо наявності ознак фраудаторності правочинів.

В оскаржуваній постанові суд апеляційної інстанції досліджував лише план санації та всі аргументи учасників справи сприймав лише через призму цього документу.

Затверджений ухвалою Господарського суду м. Києва від 31.08.2023 план санації боржника (через п`ять років після укладання оспорюваних правочинів, через рік після звернення з позовом)  став єдиною підставою для скасування рішення суду першої інстанції і лише неврахуванням судом першої інстанції плану санації апеляційний суд обґрунтовує свою незгоду із його висновками.

Верховний Суд констатує, що судом першої інстанції на виконання вказівок Верховного Суду у постанові від 11.07.2023 у цій справі, в повній мірі було встановлено обставини справи, надано їм належну правову оцінку, з урахуванням всіх доводів, заперечень сторін та положень статей 73, 74, 86, 236 ГПК України, отже, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про наявність підстав для задоволення позову та визнання недійсними договорів на підставі статті 42 КУзПБ  як таких, що вчинені на шкоду кредиторам, та в силу загальних засад цивільного судочинства.

Тоді як апеляційний суд, в порушення зазначених положень процесуального законодавства, не спростував наведені місцевим господарським судом висновки про наявність підстав для визнання оспорюваних договорів від 04.06.2018 недійсними, не виконав при цьому вказівки Касаційного господарського суду у постанові від 11.07.2023 щодо необхідності при новому розгляді справи  дослідити обставини, з посиланням на які позивач обґрунтовував недійсність укладених між відповідачами договорів та наявність у них ознак фраудаторного правочину, безпідставно та необґрунтовано скасував законне рішення суду першої інстанції.

Враховуючи наведені положення законодавства та обставини, встановлені судами попередніх інстанцій, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, колегія суддів зазначає, що підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, отримали підтвердження після відкриття касаційного провадження.

Наведене свідчить про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови апеляційного господарського суду та залишення в силі рішення місцевого господарського суду.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.

Суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 300 цього кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону (стаття 312 ГПК України).

З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції колегія суддів вважає, що доводи, викладені у касаційних скаргах знайшли своє підтвердження, а тому касаційні скарги слід задовольнити, скасувати постанову суду апеляційної інстанції, а  рішення суду першої інстанції від 01.11.2023 у справі № 910/1539/21(910/7148/22) залишити в силі.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 304, 308, 312, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інтегріті»   та Приватного акціонерного товариства "Росава" задовольнити.

2. Постанову Північного     апеляційного господарського суду від 10.06.2024 у справі №910/1539/21 (910/7148/22)    скасувати.

3. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2023 у справі №910/1539/21(910/7148/22) залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя                                                                             К.М. Огороднік 
Судді                                                                                                    С.В. Жуков
                                                                                                    В.Г. Пєсков