УХВАЛА

03 вересня 2024 року 
м. Київ

cправа №  904/5289/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Рогач Л. І. - головуючої, Краснова Є. В., Мачульського Г. М.,
розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АІО"
про  забезпечення позову
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АІО"
до Марганецької міської ради,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,
про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "АІО" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Марганецької міської ради, в якому просило:
- визнати протиправними дії Марганецької міської ради щодо дискваліфікації Товариства з обмеженою відповідальністю "АІО" як учасника електронного аукціону № LRE001-UA-20230718-72120 щодо продажу права оренди земельної ділянки комунальної форми власності площею 0,0370 га, кадастровий номер 1211300000:01:026:0190, яка розташована за адресою: 53400, Україна, Дніпропетровська область, Марганець, Лермонтова, біля нежитлової будівлі № 8, та формування протоколу про результати земельних торгів від  05.09.2023 № LRE001-UA-20230718-72120 в частині визначення того, що земельні торги не відбулись через подання пропозиції від одного учасника;
- скасувати рішення (акт) Марганецької міської ради щодо дискваліфікації Товариства з обмеженою відповідальністю "АІО" як учасника електронного аукціону № LRE001-UA-20230718-72120 щодо продажу права оренди земельної ділянки комунальної форми власності площею 0,0370 га, кадастровий номер 1211300000:01:026:0190, яка розташована за адресою: 53400, Україна, Дніпропетровська область, Марганець, Лермонтова, біля нежитлової будівлі № 8 , та протокол про результати земельних торгів від 05.09.2023 
№ LRE001-UA-20230718-72120 в частині визначення того, що земельні торги не відбулись через подання пропозиції від одного учасника;
- зобов`язати Марганецьку міську раду вирішити питання щодо підписання протоколу електронного аукціону № LRE001-UA-20230718-72120 щодо продажу права оренди земельної ділянки комунальної форми власності площею 0,0370 га, кадастровий номер 1211300000:01:026:0190, яка розташована за адресою: 53400, Україна, Дніпропетровська область, Марганець, Лермонтова, біля нежитлової будівлі № 8 , з Товариством з обмеженою відповідальністю "АІО" та укладення з ним договору купівлі-продажу за вказаним лотом.
Позовні вимоги обґрунтовані складенням відповідачем акта про дискваліфікацію переможця аукціону, всупереч чинному законодавству.
Господарський суд Дніпропетровської області рішенням від 26.02.2024 у задоволені позовних вимог відмовив.
Мотивував тим, що позивач не виконав приписів статті 137 Земельного кодексу України та пункту 29 Вимог щодо проведення земельних торгів стосовно подання заяви про участь у земельних торгах та інших документів, обов`язковість подання яких визначена частиною сьомою статті 137 Земельного кодексу України, із накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.
Центральний апеляційний господарський суд постановою від 03.07.2024 залишив без задоволення апеляційну скаргу позивача.
22.07.2024 позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 03.07.2024, в якій просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги у цій справі визначено колегію суддів у складі: Рогач Л. І. - головуючої, Краснова Є. В., Мачульського Г. М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.07.2024.
Верховний Суд ухвалою від 07.08.2024 відкрив касаційне провадження та призначив перегляд оскаржуваних судових рішень у відкритому судовому засіданні 04 вересня 2024 року о   14:00.
Скаржник також звернувся до Верховного Суду із заявою про забезпечення позову, яка обґрунтована тим, що йому стало відомо про те, що на офіційному сайті відповідача з`явилося рішення від 04.06.2024 № 606 "Про погодження ФОП Боришпол М. М. продовження розміщення тимчасової споруди - торгівельного павільйону для торгівлі продовольчими товарами (шаурма) по вул. Лермонтова, біля нежитлової будівлі № 8 в м. Марганці ". Зазначене рішення винесено відповідачем до набрання чинності рішенням суду в даній справі.
Отже, на думку скаржника, існує ризик істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів.
У зв`язку з наведеним, скаржник просить заборонити Марганецькій міській раді, приймати рішення про передачу в користування, укладення договорів про оренду, продовження дії вже існуючих договорів оренди, про проведення земельних торгів у формі електронного аукціону з продажу права оренди щодо земельної ділянки комунальної форми власності площею 0,0370 га, кадастровий номер: 1211300000:01:026:0190, яка розташована за адресою: 34000, Україна, Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. Лермонтова, біля нежитлової будівлі №  8.
Розглянувши зазначену заяву, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, з огляду на таке.
Відповідно до положень статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
За змістом частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.
Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу (стаття 140 ГПК України).
Таким чином, забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист чи поновлення порушених або оспорюваних прав чи інтересів особи.
Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.
Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання заявником доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.
Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу (постанови Верховного Суду від 12.04.2018 у справі № 922/2928/17, від 05.08.2019 у справі № 922/599/19).
Ураховуючи викладене та з огляду на предмет і підстави заявленого у цій справі позову, Суд вважає, що у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову слід відмовити, оскільки скаржником не обґрунтовано та не доведено наявності обставин, які дійсно свідчать про те, що саме такий захід спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та що саме невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист та поновлення порушених (оспорюваних) прав чи інтересів, за захистом яких заявник звернувся до суду у відповідності до предмету поданого позову.
Керуючись статтями 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "АІО" у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 904/5289/23.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуюча                                                                                          Л. Рогач

Судді                                                                                                    Є. Краснов

                                                                                                    Г. Мачульський