ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року 
м. Київ

cправа №  910/10287/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кондратової І.Д. - головуючої, судді - Баранця О.М., Губенко Н.М.,

за участю секретаря судового засідання - Омельчук А.В.,

за участю представників учасників справи:
позивача - Скаби А.Ю. (адвокат),
відповідача 2 - Риженко Д.М. (адвокат),
третьої особи 2-  Панченко В.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу   ОСОБА_1 

на рішення Господарського суду міста Києва
(суддя - Князьков В.В.)
від 06.07.2022
та постанову Північного апеляційного господарського суду
(головуюча - Демидова А.М., судді - Ходаківська І.П.,      Євсіков О.О.)
від 06.02.2024

у справі за позовом  ОСОБА_1 
до: 1. Державного реєстратора відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації Дубини Алли Борисівни;
2. ОСОБА_2 
третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-2 Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Екос-53-А»
третя особа - 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача  ОСОБА_3 ,
про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії.

Короткий зміст позовних вимог та заперечень
1. ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивачка, скаржник), як фізична особа, звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до державного реєстратора відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації Дубини Алли Борисівни (далі - державний реєстратор Дубина А.Б., відповідач-1) та ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 , відповідач-2), в якому, з урахуванням заяви про усунення недоліків позовної заяви, просила суд:
- визнати незаконним рішення державного реєстратора Дубини Алли Борисівни про внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційних записів   № 10661050004011553 від 23.06.2018 (зміна повного найменування, зміна скороченого найменування, інші зміни, зміна складу або інформації про засновників) та № 10661070005011553 від 23.06.2018 (зміна додаткової інформації, зміна керівника юридичної особи) та зобов`язати державного реєстратора відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про визнання недійсним реєстраційного запису № 10661050004011553 від 23.06.2018 (зміна повного найменування, зміна скороченого найменування, інші зміни, зміна складу або інформації про засновників) та № 10661070005011553 від 23.06.2018 (зміна додаткової інформації, зміна керівника юридичної особи);
- визнати дії ОСОБА_2 , які полягають у поданні для державної реєстрації невідповідаючих дійсності відомостей про виключення ОСОБА_1 із числа фізичних осіб засновників юридичної особи Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Самоврядна громада «Жукова 53-А» ( далі - ОСББ «Самоврядна громада Жукова 53-А») - протиправними.
2. Позовні вимоги обґрунтовано так:
- вищенаведені відомості не відповідають дійсності, їх внесено незаконно і безпідставно, оскільки головою правління ОСББ «Самоврядна громада Жукова 53-А» є ОСОБА_3  (далі - ОСОБА_3 , третя особа-2), обраний на цю посаду рішенням правління ОСББ «Самоврядна громада Жукова 53-А» (протокол № 16-п від 14.02.2018) і до цього часу уповноваженим органом управління об`єднання не переобирався та із займаної посади не звільнявся;
- рішень про зміну повного чи скороченого найменування об`єднання, а також внесення змін до статуту у встановленому порядку не приймалось, склад засновників та учасників юридичної особи ОСББ «Самоврядна громада Жукова 53-А» не змінювався, нових членів до складу об`єднання не приймалось;
- наслідком вчинення оспорюваних реєстраційних дій стало незаконне виключення позивачки зі складу засновників та незаконне відсторонення її від здійснення повноважень члена правління ОСББ «Самоврядна громада Жукова 53-А», чим порушені права позивачки, як засновника та члена органу управління ОСББ;
- при проведенні оспорюваних реєстраційних дій, у порушення пункту 8 частини другої статті  9 та пункту 10 частини четвертої  статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», протиправно виключено з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про фізичних осіб засновників ОСББ «Самоврядна громада Жукова 53-А» ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та безпідставно проведено зміни, пов`язані із зміною складу засновників, без рішень органів управління та/або інших документів, передбачених пунктом 10 частини четвертої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»;
- оспорювані реєстраційні дії від 23.06.2018 були вчинені під час дії судової заборони, винесеної Деснянським районним судом м. Києва ухвалою від 20.06.2018 у справі   № 754/7938/18, якою з 20.06.2018 будь-які реєстраційні дії з ОСББ «Самоврядна громада Жукова 53-А» були заборонені; 
- ОСОБА_2 не мав права представляти об`єднання та подавати від його імені будь-які документи, зокрема, для проведення державної реєстрації змін до установчих документів чужої юридичної особи;
- підставою для виключення ОСОБА_1 з числа фізичних осіб засновників ОСББ «Самоврядна громада Жукова 53-А» стала підроблена ОСОБА_2 реєстраційна картка від 22.06.2018, в яку він протиправно вніс щодо позивачки завідомо незаконні відомості. 
3. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.11.2021, зокрема,    залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-2 - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Екос-53А».
4. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.02.2022 залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_3 .
5. ОСОБА_2 у відзиві проти позову заперечував та зазначав, зокрема, що станом на дату подання відзиву на позовну заяву позивачка не є власником ані кімнати, ані іншого приміщення в будинку по АДРЕСА_1 , відповідно, відсутнє порушене право за захистом якого ОСОБА_8 звернулася до суду, оскільки чинне законодавство передбачає наявність права на управління будинком, як члена ОСББ виключно у особи, яка є співвласником вказаного будинку.
6. Державний реєстратор відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації Дубина А.Б. проти позову заперечувала вказуючи на те, що реєстраційні дії стосовно юридичної особи ОСББ «Самоврядна громада Жукова-53-А», вчинені в межах повноважень та у спосіб, передбачений вимогами чинного законодавства України.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
7. 27.02.2015 проведено установчі збори об`єднання співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 , результати яких оформлено протоколом № 1 від 27.02.2015.
8. За наслідками проведення зазначених зборів прийнято такі рішення: створити об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 ; ухвалено назву ОСББ «Самоврядна громада Жукова 53-А»; затверджено статут ОСББ «Самоврядна громада Жукова 53-А»; обрано правління ОСББ «Самоврядна громада Жукова 53-А» у складі: ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , та ревізійну комісію у складі: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 ; надано право підпису на установчих документах ОСББ «Самоврядна громада Жукова 53-А» ОСОБА_9 та доручено йому, або делегувати це право довіреній особі, подати документи для державної реєстрації ОСББ «Самоврядна громада Жукова 53-А».
9. Рішенням правління ОСББ «Самоврядна громада Жукова 53-А», яке оформлено протоколом № 16-п від 14.02.2018, обрано головою правління ОСББ «Самоврядна громада Жукова 53-А» ОСОБА_3 з 15.02.2018.
10. 19.06.2018 ОСОБА_3 , як голова правління ОСББ «Самоврядна громада Жукова 53-А», звернувся до Деснянського районного суду міста Києва в межах справи № 754/7938/18 із заявою про забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій з юридичною особою - ОСББ «Самоврядна громада Жукова 53-А» до закінчення розгляду спору по суті про визнання недійсним рішення загальних зборів ОСББ від 05.06.2018 та постановлення відповідного рішення у зазначеній цивільній справі.
11. 20.06.2018 ухвалою Деснянського районного суду міста Києва у справі                     № 754/7938/18, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 13.12.2018, вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій з юридичною особою - ОСББ «Самоврядна громада Жукова 53-А» до постановлення рішення у зазначеній справі за позовом ОСББ «Самоврядна громада Жукова 53-А» до ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про визнання загальних зборів ОСББ «Самоврядна громада Жукова 53-А» від 05.06.2018 неправомочними та рішення цих зборів недійсними. Ухвала оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 26.06.2018.
12. 23.06.2018 державним реєстратором відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації Дубиною А.Б. прийнято рішення про внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційних записів № 10661050004011553 від 23.06.2018 (зміна повного найменування, зміна скороченого найменування, інші зміни, зміна складу або інформації про засновників) та                                                          № 10661070005011553 від 23.06.2018 (зміна додаткової інформації, зміна керівника юридичної особи) та внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідні записи. 
13. Відповідно до цих змін вбачається проведення державної реєстрації зміни найменування юридичної особи - з ОСББ «Самоврядна громада Жукова 53-А» на ОСББ «Екос-53А», зміни її керівника - з ОСОБА_3 на ОСОБА_2 та зміни інформації про її засновників на підставі рішення загальних зборів ОСББ «Самоврядна громада Жукова 53-А» від 05.06.2018.
14. За твердженням позивачки, оспорюване рішення державного реєстратора, а також дії ОСОБА_2 , які полягають у поданні для державної реєстрацій відомостей, що не відповідають дійсності, про виключення ОСОБА_1 із числа фізичних осіб засновників юридичної особи ОСББ «Самоврядна громада Жукова 53-А», є протиправними та незаконними. Позивачка стверджує, що її незаконно виключено зі складу ОСББ та усунуто від здійснення повноважень члена правління без відповідної на те правової підстави, перелік яких наведено у статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань». Вважає, що державним реєстратором  прийнято документи від неуповноваженої особи. Крім того, оспорювані реєстраційні дії були вчинені під час дії судової заборони, застосованої ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 20.06.2018 у справі № 754/7938/18.
15. В свою чергу, державний реєстратор Дубина А.Б. у відзиві зазначила, що на момент вчинення спірних реєстраційних записів 23.06.2018 їй (державному реєстратору)  не було відомо про судову заборону на вчинення реєстраційних дій відносно ОСББ «Самоврядна громада Жукова 53-А», оскільки копія ухвали суду від 20.06.2018 у цивільній справі № 754/7938/18 надійшла на адресу державного реєстратора тільки 06.07.2018. 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції
16. Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.07.2022 у справі                                 № 910/10287/21, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2024, позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.
17. Відмовляючи в задоволенні позову в частині позовних вимог до державного реєстратора, місцевий господарський суд  виходив із того, що зазначена позовна вимога заявлена до неналежного відповідача. У частині позовних вимог до ОСОБА_14 суд першої інстанції дійшов висновків, що такі вимоги не відповідають критерію ефективності, а їх задоволення взагалі ніяким чином не могло б призвести до поновлення прав позивачки, відтак, підстави для задоволення зазначених вимог відсутні.
18. Апеляційним господарським судом ухвалою від 09.05.2023 задоволено заяву ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі                                № 910/10287/21; зупинено провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2022 у справі № 910/10287/21 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 910/15792/20 та оприлюднення в установленому      законом      порядку повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду.
19. Суд  апеляційної інстанції встановив, що  предметом судового розгляду у справі № 910/15792/20 був позов ОСОБА_3 до державного реєстратора Дубини А.Б., за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСББ «Екос-53А», про: визнання недійсними реєстраційних дій державного реєстратора (реєстраційні записи від 23.06.2018 № 10661050004011553 та № 10661070005011553), вчинених щодо ОСББ «Самоврядна громада Жукова 53-А» під час дії судової заборони ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 20.06.2018 у справі                     № 754/7938/18 на забезпечення позовних вимог про визнання недійсними рішень ОСББ; зобов`язання державного реєстратора відновити відомості про юридичну особу ОСББ «Самоврядна громада Жукова 53-А» станом на 20.06.2018 шляхом унесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про визнання недійсними реєстраційних записів від 23.06.2018 № 10661050004011553 (зміна повного найменування, зміна скороченого найменування, інші зміни, зміна складу або інформації про засновника) та № 10661070005011553 (зміна додаткової інформації, зміна керівника юридичної особи).  
20. Апеляційний суд вказав, що правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/15792/20 може мати суттєве значення для вирішення питання у справі, що розглядається, а також  може мати преюдиційний характер і вплинути на встановлення обставин, оцінку доказів та правильність вирішення спору у справі № 910/10287/21.
21. З урахуванням висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі  № 910/15792/20, суд апеляційної інстанцій здійснив перегляд справи, що розглядається, та залишив рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення. Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції щодо мотивів відмови у задоволення позову. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та підстава (підстави) відкриття касаційного провадження. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу, та викладені у відзиві на касаційну скаргу
22. 15.04.2024 позивачка звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою (з урахуванням поданої заяви про усунення недоліків), в якій просить рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції скасувати, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.  
23. Підставами касаційного оскарження судових рішень скаржниця визначає пункти 1 та 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). 
24.  Обґрунтовуючи наявність підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України позивачка зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли помилкового висновку про відмову у задоволенні позову через неналежність відповідача, оскільки неправильно застосували,  зокрема:
- положення  статей 1, 6, 10, 14, 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», відповідно до яких  реєстраційну дію шляхом внесення запису до ЄДР проводить державний реєстратор, а не ОСББ, тому, на думку заявниці, саме державний реєстратор є належним відповідачем у цій справі, і не врахували висновки, викладені у пункті 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2020 у справі    № 304/284/18, що належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги; у постановах Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 705/3876/18, від 19.08.2020 у справі № 639/6295/16-ц, від 14.07.2020 у справі № 686/23977/18, від 08.07.2020 у справі № 612/808/18, щодо критеріїв визначення судом належного відповідача;
- проігноровано рішення Конституційного Суду України № 18-рп/2012 від 13.12.2012, і не врахували висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 18.09.2018 у справі № 826/14632/17 та від 10.04.2018 у справі                                    № 820/9811/13-а, щодо незаконності реєстраційних записів, здійснених у період дії судової заборони.
Скаржниця зазначає, що суд апеляційної інстанції безпідставно послався на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 910/15792/20, оскільки правовідносини у цій справі не є подібними до справи, яка переглядається.
25. Скаржниця також зазначає, що суд апеляційної інстанції порушив вимоги частини першої статті 86 ГПК України щодо оцінки доказів на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження всіх наявних у справі доказів та частини п`ятої статті  236 ГПК України стосовно ухвалення рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України, пункт 1 частини третьої статті 310 ГПК України). 
Також скаржниця стверджує, що оскаржувані судові рішення порушують її право на доступ до правосуддя, гарантоване частиною другою статті 8, статтями 55,124,129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950, суперечить практиці Європейського суду з прав людини.
26. 04.07.2024 від відповідача 2  надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому останній просить відмовити у задоволенні касаційної скарги, а рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.
Відзив на касаційну скаргу обґрунтовано таким:
-   застосування апеляційним судом правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 05.07.2023 у справі                                                  № 910/15792/20,  є обґрунтованими, оскільки правовідносини в зазначеній справі є подібними зі справою, яка переглядається. Вказані справи є такими, які виникли щодо одних і тих самих дій/подій  та обставин щодо однієї юридичної особи; 
-  при розгляді справи № 910/15792/20 Велика Палата  Верховного Суду сформувала правовий висновок щодо того чи є державний реєстратор належним відповідачем у спорах про визнання незаконними та скасування реєстраційних дій, вчинених щодо третьої особи ;
-  за висновком Великої Палати Верховного суду державний реєстратор не є належним відповідачем у спорах про визнання незаконними та скасування реєстраційних дій, вчинених щодо третьої особи, оскільки ним є особа, щодо якої були здійснені ці дії;
-  постанови на які здійснює своє посилання скаржниця у доводах касаційної скарги не спростовують висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від  05.07.2023 у справі № 910/15792/20;
- в наведених скаржницею судових рішеннях Верховного Суду не містяться правових позицій, які не були враховані при вирішенні цієї справи;
- з посиланням на пункт 1 частини третьої статті 310 ГПК України відповідач 2 стверджує про відсутність обґрунтованості заявлених скаржницею підстав  касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, відповідно підстав для їх скасування та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції;
- оскільки суди встановили що позов подано до неналежного відповідача (відповідача 1), що є самостійною підставою для відмови у його задоволенні, а також пред`явлені вимоги до ОСОБА_14 (відповідача 2), що не відповідають критерію ефективності, а їх задоволення взагалі ніяким чином не могло б призвести до поновлення прав позивачки (обрано неналежний спосіб захисту),  суд позбавлений необхідності досліджувати зібрані у справі докази на підтвердження чи спростування позову, тому судом не було допущено порушень в порядку дослідження доказів, що спростовує в цій частині аргументи скаржниці.   
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосоване законодавство
27. Імперативними приписами частини другої статті 300 ГПК України чітко встановлено межі перегляду справи судом касаційної інстанції, а саме: суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
28. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Щодо питання належності відповідача у спорі з оскарження реєстраційних дій, вчинених державним реєстратором щодо третьої особи 1
29. Визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (така правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц, пункт 41).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що поняття «сторона у спорі» може не бути тотожним за змістом поняттю «сторона у процесі»: сторонами в процесі є такі її учасники, як позивач і відповідач; тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута чи має бути звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача.
Такі висновки сформульовані у постановах Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №183/1617/16 (пункт 70), від 29.05.2019 у справі №367/2022/15-ц (пункт 66), від 07.07.2020 у справі №712/8916/17 (пункт 27), від 09.02.2021 у справі №635/4741/17 (пункт 33.2).
Відтак належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача (пункт 8.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 року у справі № 910/15792/20).
30. У визначенні належного/неналежного відповідача у справі, що переглядається, колегія суддів враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 04.09.2018 у справі №823/2042/16 (пункт 36), від 12.12.2018 у справі №570/3439/16-ц (пункт 53) та від 04.02.2020 у справі №910/7781/19 (пункт 37), де Велика Палата відзначила, що державний реєстратор у спорах про визнання незаконними та скасування реєстраційних дій не є належним відповідачем, вчинених щодо третьої особи, а ним є особа, щодо якої були здійснені ці дії (записи).
31. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.07.2023 у справі №910/15792/20 (пункт 8.23), вирішуючи питання щодо узгодження правових позицій Великої Палати Верховного Суду у питанні належності відповідача у спорах з оскарження реєстраційних дій, вчинених щодо третьої особи, підтримала наведені вище висновки та не вбачала підстав для відступу від них.
Отже, з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених, зокрема у постанові від 05.07.2023 у справі №910/15792/20, суб`єкт реєстраційної діяльності не є належним відповідачем у спорах, пов`язаних з управлінням юридичною особою, стосовно якої до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вносилися спірні реєстраційні записи (пункт 8.11 ).
32. У зв`язку з наведеним, належним відповідачем у спірних правовідносинах є юридична особа, на користь якої приймалося спірне рішення про внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційних записів, тобто ОСББ «Екос-53А» (перейменована з ОСББ «Самоврядна громада Жукова 53-А»), яка водночас залучена до участі у цій справі як третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-2, а не як відповідач/співвідповідач. Натомість позивачкою заявлено позов до державного реєстратора (щодо оскарження реєстраційних дій).
33. У свою чергу, слід відзначити, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 48 ГПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 31.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №372/51/16-ц).
34. Визначення у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад (правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 28.10.2020 у справі №761/23904/19 (провадження №61-9953ск20), від 20.01.2021 у справі №203/2/19 (провадження №61-6983ск20), від 06.09.2023 у справі №№757/8221/19-ц).
35. Отже, звернення з позовом до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у позові.
Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі №910/15792/20, яка правомірно врахована апеляційним судом під час розгляду цієї справи.
36. Враховуючи вищенаведене, Суд вважає, що апеляційний господарський суд дійшов заснованого на законі висновку про те, що належним відповідачем є ОСББ «Екос-53А», а відтак поданий позивачкою позов, в частині позовних вимог до державного реєстратора, в силу наведених висновків Великої Палати Верховного Суду (зокрема у справі №910/15792/20), є позовом, пред`явленим до неналежного відповідача, відповідно, є самостійною підставою для відмови у позові. 
37. Посилання скаржниці на неврахування апеляційним судом висновків, викладених у відповідних постановах Верховного Суду, проте що належним відповідачем у цій справі є саме державний реєстратор, не приймаються Судом до уваги, оскільки оскаржувані позивачкою судові рішення не суперечать жодному з наведених  скаржницею висновків Верховного Суду. В свою чергу апеляційний господарський суд, правомірно врахував висновки Великої Палати Верховного Суду зі справи №910/15792/20.  Верховний Суд зазначає, що в силу правової позиції, яка була викладена, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі  № 755/10947/17, судам слід враховувати останню позицію суду касаційної інстанції, що і здійснено судом апеляційної інстанції під час перегляду цієї справи. 
38. Не приймаються до уваги аргументи скаржниці про те, що суд апеляційної інстанції безпідставно послався на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 910/15792/20,  з огляду на те, що правовідносини у цій справі є подібними зі справою  № 910/15792/20 за змістовним критерієм.   При цьому Суд звертає увагу на суперечливу поведінку скаржниці, яка полягає у тому, що в суді апеляційної інстанції саме вона подала заяву про зупинення провадження у цій справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи                                          № 910/15792/20 (яка задоволена апеляційним судом), з посиланням на подібність правовідносин зі справою, яка переглядається.  
39. З огляду на вищевикладене, Суд погоджується з висновками судів попередніх судових інстанцій, що позивачка пред`явила позовні вимоги про визнання незаконним рішення державного реєстратора Дубини А.Б. про внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційних записів                                               № 10661050004011553 від 23.06.2018 та № 10661070005011553 від 23.06.2018 та зобов`язання державного реєстратора відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про визнання недійсними цих реєстраційних записів до неналежного відповідача, відповідно, висновки судів про відмову у задоволенні позову в цій частині є обґрунтованим та правомірним.
Доводи касаційної скарги наведених висновків не спростовують.
40. Безпідставними є  також доводи скаржниці про неврахування апеляційним судом висновків, викладених у постановах Верховного суду  від 18.09.2018 у справі № 826/14632/17 та від 10.04.2018 у справі  № 820/9811/13-а щодо незаконності реєстраційних записів, здійснених у період дії судової заборони,  з огляду на їх неподібність зі справою, що розглядається. Судові рішення у зазначених справах ухвалені за інших фактичних обставин, які формують зміст правовідносин та зібраних у таких справах доказів, іншого нормативно-правового регулювання, а також іншого суб`єктного складу учасників судового процесу, ніж у справі, що розглядається, тобто, зазначені справи і справа, судове рішення в якій переглядається, є відмінними за істотними правовими ознаками, що свідчить про неподібність правовідносин у них. Аналіз висновків, зроблених судами попередніх інстанцій у судових рішеннях у справі, в якій подано касаційну скаргу, не свідчить про їх невідповідність висновкам, викладеним у справі на які здійснює своє посилання скаржниця у доводах касаційної скарги,  а отже такі, висновки не підлягають застосуванню у справі, що наразі розглядається судом касаційної інстанції.    
41. З огляду на викладене, доводи скаржниці про те, що оскаржувані судові рішення прийнято без урахування висновків щодо застосування норми права в подібних правовідносинах, не знайшли свого підтвердження. 
42.  Суд не бере до уваги посилання скаржниці на  те,  що оскаржувані нею рішення порушують її право на доступ до правосуддя, гарантоване частиною другою статті 8, статтями 55,124,129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950, оскільки таке право не є абсолютним. Конвенція не гарантує результат вирішення спору. Суд прийняв позов та розглянув його по суті заявлених вимог, а результат вирішення спору залежить виключно від правильності обрання способу захисту, що є виключно правом позивача. Крім того, позивачкою пред`явлено позов до неналежного відповідача, що є самостійною підставою для відмови у позові.
Щодо підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України.
43. Скаржниця вказує про те, що суд апеляційної інстанції порушив вимоги частини першої статті 86 ГПК України щодо оцінки доказів на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження всіх наявних у справі доказів та частини п`ятої статті  236 ГПК України стосовно ухвалення рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
44. Верховний Суд зазначає, що наведені вище доводи скаржниці, фактично зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій стосовно оцінки доказів і встановлених на їх підставі обставин, та спрямовані на доведення необхідності переоцінки доказів і встановленні інших обставин, у тому контексті, який, на думку скаржниці, свідчить про наявність підстав для скасування судових рішень та направлення справи на новий  розгляд до суду першої інстанції.
45. Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційний суд не встановив, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 зі справи №373/2054/16-ц).
46. Суд касаційної інстанції не вправі здійснювати переоцінку обставин, з яких виходили суди при вирішенні спору, а повноваження суду касаційної інстанції обмежуються виключно перевіркою дотримання судами норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та виключно в межах доводів касаційної скарги. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі    № 925/698/16.
47. Суди попередніх судових інстанцій встановивши, що позивачем подано позов до неналежного відповідача (щодо державного реєстратора), а також що позивачка обрала спосіб захисту, який не призведе до реального захисту і поновлення її порушених прав (щодо позовних вимог  до ОСОБА_2 ), а  Суд позбавлений необхідності досліджувати зібрані у справі докази на підтвердження чи спростування позову, оскільки як звернення з позовом до неналежного позивача так і обрання позивачем неналежного та неефективного  способу захисту є самостійними підставами для відмови у задоволенні позову. 
48. З огляду на викладене доводи касаційної скарги у частині оскарження судових рішень з підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України, не знайшли свого підтвердження.
49. Таким чином доводи скаржниці про порушення судами попередніх інстанцій норм права при прийнятті оскаржуваних судових рішень за результатами перегляду справи в касаційному порядку не знайшли своє підтвердження,  у зв`язку з чим підстави для скасування оскаржуваних судових рішень відсутні.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
50. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.
51. Відповідно до частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
52. Верховний Суд, переглянувши рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції в межах, наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, вважає, що судові рішення ухвалено із додержанням норм процесуального та матеріального права, тому підстав для їх зміни чи скасування немає.
Розподіл судових витрат
53. З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, згідно зі статтею 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на скаржницю.
Керуючись статтями 129, 300, 301, пунктом 1 частини першої статті 308, статтями 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1   залишити без задоволення, а постанову  Північного апеляційного господарського суду від  06.02.2024 та рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2022 у справі                                          №  910/10287/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча                                                                                          І. Кондратова

Судді                                                                                                    О. Баранець

                                                                                                    Н. Губенко