ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року 
м. Київ

cправа №  914/1122/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Булгакової І.В. (головуючої), Ємця А.А. і Малашенкової Т.М.,
за участю секретаря судового засідання Пасічнюк С.В.,

представників учасників справи:
позивача - приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" - не з`яв.,  
відповідача - акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" - Кострець Є.В. - адвокат (довіреність від 30.04.2024 № 25-3Е/24), 

розглянув у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - Компанія )
на рішення господарського суду Львівської області від 20.09.2023 
(суддя Іванчук С.В.) та
постанову Західного апеляційного господарського суду від 13.12.2023
(головуючий - суддя Плотніцький Б.Д., судді: Кравчук Н.М., Скрипчук О.С.)
у справі № 914/1122/23
за позовом Компанії
до акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" (далі - Товариство)
про стягнення 8 984 703,25 грн. та
за зустрічним позовом Товариства 
до Компанії
про стягнення 125 956 883,30 грн.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.07.2024, у зв`язку із відпусткою суддів Жайворонок Т.Є. та Колос І.Б., визначено колегію суддів у складі Булгакова І.В. (головуючий), Ємець А.А. і Малашенкова Т.М.
Короткий зміст позовних вимог

Компанія звернулася до суду з позовом до Товариства про стягнення                              8 984 703,25 грн. заборгованості за договором про участь у балансуючому ринку, ідентифікатор договору № 0424-04013, з яких: 113 385,66 грн. - пеня, 838 737,71    грн. - 3% річних, 8 032 579,88 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Товариством взятих на себе зобов`язань за даним договором, дата акцептування 27.05.2019, в частині своєчасної оплати придбаної ним електричної енергії для балансування.

Товариство, у свою чергу, звернулося до суду з зустрічним позовом до Компанії про стягнення 125 956 883,30 грн., з яких 124 571 598,13 грн. - основний борг,  372 905,43 грн. - 3% річних, 1 012 379,74 грн. - інфляційні втрати.

Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що Товариством у лютому-березні 2023 року здійснено продаж Компанії балансуючої електричної енергії на суму основного боргу та направлено відповідні рахунки, однак Компанія, як оператор системи передачі (ОСП), належним чином не виконала взяті на себе грошові зобов`язання за договором.  

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанов суду апеляційної інстанції

Рішенням господарського суду Львівської області від 20.09.2023, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 13.12.2023: 
- первісний позов задоволено частково; 
- стягнуто з Товариства на користь Компанії 835 487,13 грн. - 3% річних,                          8 032 579,88 грн. інфляційних втрат та 133 021,01 грн. судового збору; 
- у задоволенні решти позовних вимог первісного позову відмовлено; 
- зустрічний позов задоволено повністю;
- стягнуто з Компанії на користь Товариства основний борг у розмірі                              124 571 598,13 грн., 372 905,43 грн. -  3% річних, 1 012 379,74 грн. інфляційних втрат та 939 400 грн. судового збору;
- проведено зустрічне зарахування грошових сум, присуджених до стягнення з кожної із сторін за результатами розгляду первісного та зустрічного позовів, на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму;
- стягнуто з Компанії на користь Товариства заборгованість у загальному розмірі 117 088 816,29 грн., 806 378,99 грн. судового збору та 50 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення судів попередніх інстанцій в частині первісного позову обґрунтовані тим, що Компанією доведено вимоги про стягнення заявлених сум, однак, у задоволенні позовних вимог про стягнення пені слід відмовити з урахуванням положень постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП, регулятор) від 25.02.2022 № 332 ?Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану? (далі - Постанова № 332), а в частині зустрічного позову - наявністю правових підстав для стягнення основного боргу, 3% річних та інфляційні втрати у заявлених Товариством сумах.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Компанія просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 20.09.2023 в частині: відмови у задоволенні позовних вимог первісного позову про стягнення з Товариства пені у розмірі 113 385,66 грн., а також нестягненої частини судового збору у розмірі 1 749,53 грн.; задоволених вимог зустрічного позову про стягнення основного боргу в розмірі 124 571 598,13 грн., 372 905,43 грн. - 3% річних, 1 012 379,74 грн. інфляційних втрат та 939 400 грн. судового збору; проведення зустрічних зарахувань грошових сум, присуджених до стягнення з кожної із сторін за результатами розгляду первісного та зустрічного позовів, на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму; стягнення з Компанії на користь Товариства заборгованості у загальному розмірі 117 088 816,29 грн., 806 378,99 грн. судового збору та 50 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу; в іншій частині рішення залишити без змін; постанову Західного апеляційного господарського суду від 13.12.2023 скасувати повністю;  стягнути з Товариства на користь Компанії пеню у розмірі 113 385, 66 грн., частину судового збору у розмірі 1 749,53 грн. за подання позовної заяви, судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 1 413 126 грн.; витрати з оплати судового збору за подання касаційної скарги покласти на Товариство. 

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Обґрунтовуючи підставу для відкриття касаційного провадження, передбачену пунктом 2 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), скаржник зазначає про необхідність відступлення від висновків Верховного Суду щодо застосування частини першої статті 75 Закону України "Про ринок електричної енергії", викладених у постановах від 02.03.2023 у справі № 910/18611/21 та від 08.06.2022 у справі № 910/6636/21.

Згідно з висновками Верховного Суду положення укладеного між сторонами договору про участь у балансуючому ринку від 27.05.2019 №0425-04013 не містять будь-яких застережень щодо використання відповідачем поточного рахунку зі спеціальним режимом використання, та відповідно умови про розрахунок за продану електричну енергію лише з такого рахунку та/або за умови наявності коштів на такому рахунку. Однак такий висновок, на думку скаржника, суперечить положенням Закону України "Про ринок електричної енергії", що є спеціальним нормативним актом, який регулює відносини відповідних суб`єктів - учасників ринку електричної енергії. 

Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли помилкового висновку, що Постанова №332 зупиняє нарахування та стягнення пені з моменту її прийняття - 25.02.2022, такий висновок суперечить положенням статті 58 Конституції України та статті 5 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). 

Судами попередніх інстанцій не враховано висновки додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19, зокрема, пункти 33-34, 37 цієї постанови де визначено, що нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Жодному з цих критеріїв вимоги Товариства про стягнення витрат на професійну правничу допомогу не відповідали.

Доводи іншого учасника справи

Товариство подало відзив на касаційну скаргу, в якому, посилаючись на законність і обґрунтованість оскаржуваних судових рішень, просить залишити їх без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Судами попередніх інстанції у розгляді справи з`ясовано й зазначено, зокрема, таке.
Листом від 24.05.2019 № 02/6-453/2019 Товариство надіслало Компанії письмову згоду Товариства на приєднання до договору про участь у балансуючому ринку

У повідомленні про приєднання до договору про участь у балансуючому ринку від 27.05.2019 за №01/18933 державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (яке у подальшому змінило найменування на Компанію) повідомила Товариство про приєднання відповідача до умов договору про участь у балансуючому ринку та долучення до реєстру постачальників послуг з балансування (ідентифікатор договору - № 0424-04013, дата акцептування - 27.05.2019).

Відповідно до пункту 1.1 даного договору цей договір є договором приєднання в розумінні статті 634 ЦК України, умови якого мають бути прийняті іншою стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого договору в цілому.

Згідно з пунктом 1.2 Типового договору про участь у балансуючому ринку (далі - Договір) за цим договором постачальник послуг з балансування (ППБ) зобов`язується надавати балансуючу електричну енергію на завантаження або розвантаження для здійснення ОСП балансування об`єднаної енергетичної системи України. ОСП зобов`язується продавати балансуючу електричну енергію ППБ або купувати балансуючу електричну енергію у ППБ та отримувати оплату за продану ППБ балансуючу електричну енергію або сплачувати кошти за куплену балансуючу електричну енергію у ППБ відповідно до умов цього Договору та Правил ринку.

За умовами пункту 10.2 Договору в редакції, затвердженій наказом ДП НЕК "Укренерго" від 24.04.2019 № 240 сторони погоджуються з тим, що ОСП у разі необхідності вносить зміни та доповнення до цього Договору і ОСП направляє ППБ повідомлення про зміни, в якому зазначає відповідне посилання на оприлюднений Договір на сайті ОСП. Змінений Договір оприлюднюється на сайті ОСП. У випадку, якщо ППБ не ініціював розірвання цього Договору протягом 1 місяця з моменту зміни, вважається, що він погодився зі зміненим Договором.

Наказом НЕК "Укренерго" від 31.01.2022 № 59 було затверджено нову редакцію договору про участь у балансуючому ринку. Відповідно до пункту 1.1 договору про участь у балансуючому ринку в редакції наказу НЕК "Укренерго" від 31.01.2022                 № 59 цей договір є договором приєднання в розумінні статті 634 ЦК України, умови якого мають бути прийняті іншою стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого договору в цілому.

Відповідно до пунктів 1.2, 2.1 Договору за цим договором ППБ зобов`язується надавати балансуючу електричну енергію на завантаження або розвантаження для здійснення ОСП балансування об`єднаної енергетичної системи України. ОСП зобов`язується продавати балансуючу електричну енергію ППБ або купувати балансуючу електричну енергію у ППБ та отримувати оплату за продану ППБ балансуючу електричну енергію або сплачувати кошти за куплену, балансуючу електричну енергію у ППБ відповідно до умов цього договору та Правил ринку. Загальна вартість цього договору складається із суми всіх платежів, здійснених ОСП на користь ППБ та ППБ на користь ОСП протягом дії цього договору за придбані та продані обсяги електричної енергії на балансуючому ринку відповідно до умов цього договору. За підсумками місяця визначаються індикативні величини: середньозважені ціни балансуючої електричної енергії на завантаження та розвантаження за розрахунковий місяць (грн/МВт год. з точністю до дев`яти знаків після коми), які розраховуються шляхом ділення вартості балансуючої електричної енергії на завантаження і розвантаження на загальний обсяг балансуючої електричної енергії на завантаження і розвантаження відповідно.

Пунктами 2.2, 4.1, 4.2, 4.3, 4.4 Договору визначено, що розрахунок ціни купівлі-продажу електричної енергії визначається у відповідності до Правил ринку. Виставлення рахунків та здійснення платежів здійснюються відповідно до процедур та графіків, визначених у Правилах ринку. За підсумками місяця ППБ складає та направляє ОСП у паперовому та/або електронному вигляді (засобами електронного документообігу з накладанням КЕП) два примірники підписаного зі своєї сторони акта приймання-передачі наданих послуг з балансування (далі - Акт), який ОСП розглядає та у разі відсутності зауважень підписує протягом трьох робочих днів з моменту його отримання від ОСП або направляє мотивовану відмову від його підписання із зазначенням недоліків, що мають бути усунені. ОСП здійснює остаточний розрахунок з ППБ протягом 7 робочих днів після підписання сторонами Акта або з дати направлення його ППБ на адресу ОСП (у випадку непідписання та/або ненаправлення Акта, та/або мотивованих зауважень до нього у п`ятиденний строк) за умови реєстрації ППБ податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до вимог статті 201 Податкового кодексу України шляхом перерахування на поточний рахунок ППБ грошових коштів в обсязі, що відповідає фактичній вартості наданих послуг з балансування. Подання платіжних документів здійснюється сторонами відповідно до Правил ринку.

За приписами пункту 4.6 Договору оплата платіжного документа здійснюється ППБ на користь ОСП протягом одного робочого дня з дати його направлення до 18:00.

Відповідно до пунктів  5.1, 5.2 Договору при невиконанні або неналежному виконанні умов цього договору сторони несуть відповідальність відповідно до цього договору та чинного законодавства України. ОСП має право отримувати від ППБ оплату, визначену згідно з вимогами Правил ринку, за придбану цим ППБ балансуючу електричну енергію; нараховувати штрафні платежі ППБ у випадках, передбачених вимогами Правил ринку.

Згідно з пунктом 5.3 Договору ППБ має право отримувати від ОСП оплату, визначену згідно з вимогами Правил ринку, за продану ППБ на балансуючому ринку електричну енергію; на відшкодування від ОСП збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням ОСП зобов`язань за цим договором.

Відповідно до пункту 5.4 Договору ОСП зобов`язується здійснювати вчасно та в повному обсязі оплату проданої ППБ балансуючої електричної енергії на умовах, визначених Правилами ринку та цим договором; відшкодувати збитки, завдані ППБ невиконанням або неналежним виконанням зобов`язань за цим договором.

Пунктом 7.1 Договору у разі несвоєчасного виконання грошових зобов`язань винна сторона сплачує іншій стороні пеню в розмірі 0,01% за кожний день прострочення від суми простроченого платежу, але не більше розміру облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктами 9.1, 9.2 Договору визначено, що цей договір набирає чинності з моменту акцептування ОСП заяви-приєднання ППБ, про що ОСП повідомляє ППБ, і є чинним до 31 грудня поточного року включно, у якому була надана заява-приєднання. Якщо жодна зі сторін не звернулася до іншої сторони не менше ніж за 1 місяць до закінчення терміну дії цього договору з ініціативою щодо його розірвання, то цей договір вважається продовженим на наступний календарний рік на тих же умовах.

Наказом НЕК "Укренерго" від 21.04.2022 № 160 затверджено нову редакцію договору про участь у балансуючому ринку. Істотні умови договору про участь у балансуючому ринку в редакції наказу НЕК "Укренерго" від 21.04.2022 № 160 аналогічні умовам договору про участь у балансуючому ринку в редакції наказу НЕК "Укренерго" від 31.01.2022 № 59.

Наказом НЕК "Укренерго" від 16.05.2022 № 177 було затверджено нову редакцію договору про участь у балансуючому ринку, зокрема, в частині виставлення рахунків та оплати платежів. Згідно з пунктом 2.1 Договору загальна вартість цього договору складається із суми придбаних та проданих обсягів електричної енергії на балансуючому ринку протягом дії цього договору та відповідно до умов цього договору. Відповідно до пункту 4.1 Договору в редакції наказу НЕК "Укренерго" від 16.05.2022 № 177 виставлення рахунків та оплата платежів здійснюються відповідно до процедур та у строки, визначені Правилами ринку. За приписами пунктів 4.2, 4.3, 4.4 Договору подання платіжних документів здійснюється сторонами відповідно до Правил ринку. Якщо ППБ має заперечення до інформації, що міститься у платіжному документі, то він повинен повідомити про це ОСП не пізніше 12:00 наступного робочого дня після виставлення рахунку. Наявність заперечень не є підставою для створення дебіторської заборгованості перед ОСП.

ОСП надає ППБ у паперовому та/або електронному вигляді (засобами електронного документообігу з накладанням КЕП або скановану копію) два примірники Акта, підписані зі своєї сторони, до 12 числа місяця, наступного за тим, щодо якого його сформовано. Протягом двох робочих днів ППБ розглядає та повертає у паперовому або електронному вигляді (засобами електронного документообігу з накладанням КЕП або скановану копію) ОСП один примірник Акта, підписаного зі своєї сторони.

Наказом НЕК "Укренерго" 08.06.2022 № 234 затверджено нову редакцію договору про участь у балансуючому ринку, зокрема, додано пункт 4.7 наступного змісту - урегулювання сторонами взаємних зобов`язань здійснюється згідно з чинним законодавством України, у тому числі сторонами може бути застосовано неттінг виключно шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог. Не допускається припинення взаємних зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог: 1) у випадку виникнення зобов`язань щодо купівлі або продажу балансуючої електричної енергії в різних декадах; 2) за відсутності взаємної згоди сторін, яка виражається у підписанні сторонами акта зарахування зустрічних однорідних вимог.

Наказами НЕК "Укренерго" від 08.12.2022 № 614 від 27.01.2023 № 57 затверджено нову редакцію договору про участь у балансуючому ринку.

Відповідно до пункту 4.4 Договору ОСП формує та направляє акт купівлі-продажу до ППБ не пізніше 13 календарного дня місяця, наступного за розрахунковим. Підписання такого акта відбувається в електронній формі (за допомогою системи, яка забезпечує функціонування електронного документообігу з накладанням КЕП (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено Законом), що забезпечує юридично значимий електронний документообіг між сторонами та розміщений у мережі Інтернет за посиланням: https://online.ua.energy/, або у паперовій формі шляхом підписання уповноваженою особою акта (у разі неможливості підпису в електронній формі). Сторонами має бути забезпечена можливість здійснення електронного документообігу шляхом реєстрації у системі, яка забезпечує функціонування електронного документообігу. Протягом двох робочих днів з дня направлення ОСП до ППБ акта ППБ розглядає та повертає ОСП один примірник акта, підписаного зі своєї сторони. Акт повинен бути підписаний сторонами в один і той самий спосіб. У разі незгоди із розрахунками ОСП відповідно до акта ППБ протягом двох робочих днів надсилає ОСП обґрунтовані зауваження щодо цього акта та ініціює спір відповідно до норм чинного законодавства. До здійснення коригування обсяг та вартість електричної енергії визначається за даними, зазначеними в Акті. Якщо ППБ протягом двох робочих днів з дня направлення ОСП до ППБ акта не ініціював спір та не направив до ОСП підписаний зі сторони ППБ примірник акта, то такий вважається підписаним ППБ.

Актами купівлі-продажу балансуючої електричної енергії підтверджується факт купівлі-продажу сторонами балансуючої електричної енергії на виконання договору від 27.05.2019 № 0424-04013 за спірний період, а саме: відповідно до акта від 28.02.2022 №БР/22/02-0424 купівлі-продажу балансуючої електричної енергії ППБ отримав, а ОСП поставив балансуючу електричну енергію за період з 01.02.2022 по 28.02.2022 на суму 32 078 464,12 грн.; відповідно до акта від 31.03.2022 №БР/22/03-0424  ППБ отримав, а ОСП поставив балансуючу електричну енергію за період з 01.03.2022 по 31.03.2022 на суму 103 779 603,82 грн.; відповідно до акта від 30.04.2022 №БР/22/04-0424 ППБ отримав, а ОСП поставив балансуючу електричну енергію за період з 01.04.2022 по 30.04.2022 на суму  24 423 375,34 грн.; відповідно до акта  від 31.05.2022 № БР/22/05-0424 ППБ отримав, а ОСП поставив балансуючу електричну енергію за період з 01.05.2022 по 31.05.2022 на суму 68 924 584,60 грн.; відповідно до акта від 31.07.2022 №БР/22/07-0424 ППБ отримав, а ОСП поставив балансуючу електричну енергію за період з 01.07.2022 по 31.07.2022 на суму 51 380 171,60 грн.; відповідно до акта від 30.11.2022 №БР/22/11-0424 ППБ отримав, а ОСП поставив балансуючу електричну енергію за період з 01.11.2022 по 30.11.2022 на суму 132 577 224,61 грн. 

У зв`язку із здійсненням операцій купівлі-продажу балансуючої електричної енергії позивачем за первісним позовом виставлено відповідні рахунки-фактури. Докази виставлення вказаних рахунків, а саме скріншоти з програмного комплексу Система управління ринком, програмно апаратного комплексу АСКОД та електронної пошти позивача за первісним позовом долучено до матеріалів справи.

У матеріалах справи наявна копія вимоги позивача за первісним позовом до відповідача про виконання умов договору про участь у балансуючому ринку б/д за вих. № 01/20424, відповідно до якої позивач зазначив, що станом на 24.05.2022 розмір заборгованості відповідача становить 58 043 752,19 грн. та просив виконати договірні зобов`язання в частині розрахунків за надані послуги. Доказів надіслання вказаної вимоги до матеріалів справи не додано.

Відповідно до акта зарахування зустрічних однорідних вимог від 20.07.2022 згідно з договором від 27.05.2019 № 0424-04013 сторони погодили таке: на підставі рахунків на оплату за балансуючу електричну енергію, сформованих між ОСП та ППБ виникла заборгованість, а саме (згідно з додатком 1): ППБ має непогашене грошове зобов`язання перед ОСП у розмірі 69 288 324,16 грн., в тому числі ПДВ 11 548 054,03 грн., яке виникло за куплену у ОСП балансуючу електричну енергію за розрахунковий період лютий 2022 року - травень 2022 року; ОСП має непогашене грошове зобов`язання перед ППБ у розмірі 857 614 770,47 грн., в тому числі ПДВ 142 935 795,08 грн., яке виникло за куплену у ППБ балансуючу електричну енергію за розрахунковий період жовтень 2021 року - травень 2022 року. Відповідно до пункту 3 статті 203 Господарського кодексу України та статті 601 ЦК України сторони дійшли згоди, що зобов`язання на суму 69 288 324,16 грн., в т.ч. ПДВ 11 548 054,03 грн. зазначені в пунктах 1.1, 1.2 цього акту, припиняються шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог. Підписання акта сторонами свідчить про відсутність будь-яких претензій сторін одна до одної. У додатку № 1 до вказаного акта зарахування відображена наявність заборгованості ППБ перед ОСП за договором від 27.05.2019 № 0424-04013  за лютий 2022 року в розмірі                              7 939 122,94 грн.; за березень 2022 року в розмірі  49 572 185,23 грн.; за квітень 2022 року в розмірі 532 444,02 грн. та за травень 2022 року в розмірі 11 244 571,97 грн.

За умовами акта зарахування зустрічних однорідних вимог від 27.01.2023 згідно з договором від 27.05.2019 № 0424-04013   сторони погодили наступне: на підставі рахунків на оплату за балансуючу електричну енергію, сформованих між ОСП та ППБ виникла заборгованість, а саме (згідно з додатком 1): ППБ має непогашене грошове зобов`язання перед ОСП у розмірі 24 349 135,82 грн., в тому числі ПДВ 4058189,30 грн., яке виникло за куплену у ОСП балансуючу електричну енергію за розрахунковий період липень 2022 року - листопад 2022 року; ОСП має непогашене грошове зобов`язання перед ППБ у розмірі 1 325 659 705,09 грн., в тому числі ПДВ 220 943 284,18 грн., яке виникло за куплену у ППБ балансуючу електричну енергію за розрахунковий період лютий 2020року - листопад 2022 року. Сторони дійшли згоди, що зобов`язання на суму 24 349 135,82 грн., в тому числі ПДВ 4 058 189,30 грн. зазначені в пунктах 1.1 та 1.2 цього акта, припиняються шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог. Підписання акта сторонами свідчить про відсутність будь-яких претензій сторін одна до одної. У додатку № 1 до вказаного акта зарахування відображена наявність заборгованості ППБ перед ОСП за Договором за липень 2022 року в розмірі 17 061 359,69 грн. та за листопад 2022 року в розмірі 7 287 776,13 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача за первісним позовом за рахунками-фактурами від 28.02.2022 № 2802202200020 на суму 2 900 722,02 грн.; від 28.02.2022 № 2802202200030 на суму 3 568 334,11 грн.; від 28.02.2022                                      № 2802202200041 на суму 708 712,33 грн.; від 28.02.2022 № 2802202200083 на суму 761 354,48 грн.; від 08.04.2022 № 2803202200010 на суму 49 572 185,23 грн.; від 18.04.2022 № 1804202200008 на суму 532 444,02 грн.; від 26.05.2022                                     № 2605202200011 на суму 6 850 255,03 грн.; від 06.06.2022 року № 0606202200010 на суму 4 394 316,94 грн. погашена відповідно до акта зарахування зустрічних однорідних вимог згідно з Договором від 20.07.2022; заборгованість за рахунками-фактурами від 14.07.2022 № 1407202200009 на суму 17 061 359,69 грн.; від 06.12.2022 № 0612202200011 на суму 5 997 031,31 грн.; від 06.12.2022  № 0612202200022 на суму 1 290 744,82 грн. погашена відповідно до акта від 27.01.2023 зарахування зустрічних однорідних вимог згідно з договором від 27.05.2019 № 0424-04013.

Відповідно до пункту 4.6 договору про участь у балансуючому ринку, в редакції наказу НЕК "Укренерго" від 31.01.2022 № 59 оплата рахунків від 28.02.2022, від 08.04.2022 та від 18.04.2022 повинна здійснитися ППБ на користь ОСП протягом одного робочого дня з дати його направлення до 18:00. Оплата рахунків від 26.05.2022 та від 06.06.2022 відповідно до пункту 4.1 договору про участь у балансуючому ринку в редакції наказу НЕК "Укренерго" від 16.05.2022 № 177, повинна була відбутися відповідно до процедур та у строки, визначені Правилами ринку. Оплата рахунків від 14.07.2022 та від 06.12.2022 відповідно до пункту 4.1 договору про участь у балансуючому ринку в редакції наказу НЕК "Укренерго" від 08.06.2022 № 23 повинна відбутися відповідно до процедур та у строки, визначені Правилами ринку. Відповідно до пункту 7.7.3 Правил ринку оплата платіжного документа з банківського рахунку учасника ринку на банківський рахунок АР здійснюється протягом двох робочих днів з дати направлення платіжного документа.

У зв`язку із простроченням оплати, позивач за первісним позовом нарахував відповідачу пеню за наступними рахунками-фактурами: від 28.02.2022                                   № 2802202200020 на суму 2 900 722,02 грн. за період з 03.03.2022 по 26.04.2022 в розмірі 15 953,97 грн.; від 28.02.2022 № 2802202200030 на суму 3 568 334,11 грн. за період з 03.03.2022 по 26.04.2022 в розмірі 19 625,83 грн.; від 28.02.2022 № 2802202200041 на суму 708 712,33 грн. за період з 03.03.2022 по 26.04.2022 в розмірі 3 897,91 грн.; від 28.02.2022 № 2802202200083 на суму 761 354,48 грн. за період з 03.03.2022 по 26.04.2022 в розмірі 4 187,44 грн.; від 08.04.2022  № 2803202200010 на суму 49 572 185,23 грн. за період з 13.04.2022 по 26.04.2022 в розмірі 69 401,05 грн.; від 18.04.2022 № 1804202200008 на суму 532 444,02 грн. за період з 21.04.2022 по 26.04.2022 в розмірі 319,46 грн.

Також позивачем нараховано 3% річних та інфляційні втрати.  

Щодо позовних вимог за зустрічним позовом, судами  встановлено, що позивач за зустрічним позовом у лютому 2023 року поставив, а відповідач отримав балансуючу електричну енергію на суму 81 151 217,70 грн., в свою чергу, відповідач за зустрічним позовом поставив позивачу балансуючу електричну енергію на суму 13 659 235,16 грн., що підтверджується актом від 28.02.2023 №БР/23/02-0424 купівлі-продажу балансуючої електричної енергії. Також, відповідно до акта від 31.03.2023 №БР/23/03-0424 купівлі-продажу балансуючої електричної енергії позивач за зустрічним позовом у березні 2023 року поставив, а відповідач отримав балансуючу електричну енергію на суму 79 695 858,29 грн., тоді як відповідач за зустрічним позовом поставив позивачу балансуючу електричну енергію на суму 22 616 242,69 грн.

У зв`язку із наведеним, позивач за зустрічним позовом виставив відповідачу відповідні рахунки-фактури на оплату: від 16.02.2023 № 1602202300015 за період з 01.02.2023 по 10.02.2023 на суму 60 669 897,06 грн.; від 24.02.2023                                         № 2402202300014 за період з 11.02.2023 по 20.02.2023 на суму 5 129 172,49 грн.; від 06.03.2023 № 0603202300017 за період з 21.02.2023 по 28.02.2023 на суму   1 692 912,98 грн.; від 16.03.2023 №1603202300016 за період з 01.03.2023 по 10.03.2023 на суму 4 022 468,02 грн.; від 24.03.2023 № 2403202300226 за період з 11.03.2023 по 20.03.2023 на суму 19 397 910,32 грн. та від 06.04.2023                                   № 0604202300021 за період з 21.03.2023 по 31.03.2023 на суму 33 659 237,26 грн. Докази надіслання вказаних рахунків, а саме скріншоти з електронної скриньки позивача за зустрічним позовом долучено до матеріалів справи. Доказів оплати за вказаними рахунками сторонами суду не надано. Таким чином, заборгованість відповідача за зустрічним позовом становить за лютий 2023 року 67 491 982,53 грн., за березень 2023 року 57 079 615,60 грн.

Відповідно до пункту 4.1 договору про участь у балансуючому ринку, в редакції наказу НЕК "Укренерго" від 08.12.2022 № 614, оплата виставлених відповідачем за первісним позовом рахунків повинна була відбутися відповідно до процедур та у строки, визначені Правилами ринку. Відповідно до пункту 7.7.4 Правил ринку оплата платіжного документа з банківського рахунку АР на банківський рахунок учасника ринку здійснюється протягом чотирьох робочих днів з дати направлення рахунка. У зв`язку з не оплатою за балансуючу електричну енергію за вказаними рахунками позивач за зустрічним позовом нарахував відповідачу 3% річних на суму 67 491 982,53 грн. за період з 11.03.2023 по 01.05.2023 у розмірі   288 458,88 грн. та на суму 57 079 615,60 грн. за період з 14.04.2023 по 01.05.2023 в розмірі 84 446,55 грн., а також інфляційні втрати на суму 67 491 982,53 грн. за період з 11.03.2023 по 01.05.2023 в розмірі 1 012 379,74 грн.

Суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, приймаючи рішення про часткове задоволення позову Компанії в частині стягнення з Товариства 3% річних та інфляційних втрат виходив з встановлення факту прострочення Товариством оплати за виставленими рахунками-фактури. За здійсненим судом перерахунком встановлено, що з Товариства на користь Компанії належить стягнути 835 487,13 грн. - 3% річних та 8 032 579,88 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до пункту 7.1 Договору у разі несвоєчасного виконання грошових зобов`язань винна сторона сплачує іншій стороні пеню в розмірі 0,01 % за кожний день прострочення від суми простроченого платежу, але не більше розміру облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У зв`язку із простроченням оплати, позивач за первісним позовом нарахував відповідачу пеню за наявними у справі рахунками-фактурами в сумі 113 385,66 грн.

Суди попередніх інстанцій зазначили, що відповідно до пункту 16 Постанови № 332 на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надано настанову зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії.

Беручи до уваги, що період нарахування пені, заявленої до стягнення, починається з 03.03.2022 судами відмовлено у стягненні пені з Товариства. 

Щодо позовних вимог за зустрічним позовом, то відповідно до пункту 7.2.1 Правил ринку ППБ щодекадно надсилає АР платіжний документ із зазначенням суми, що повинна бути сплачена АР за відповідний період за закупівлю балансуючої енергії.

Згідно з пунктом 7.7.4 Правил ринку оплата платіжного документа з банківського рахунку АР на банківський рахунок учасника ринку здійснюється протягом чотирьох робочих днів з дати направлення рахунка.

Як встановлено судами, позивач за зустрічним позовом у лютому 2023 року поставив, а відповідач отримав балансуючу електричну енергію на суму                                81 151 217,70 грн., у свою чергу, відповідач за зустрічним позовом поставив позивачу балансуючу електричну енергію на суму 13 659 235,16 грн., що підтверджується актом від 28.02.2023 №БР/23/02-0424 купівлі-продажу балансуючої електричної енергії. Також, відповідно до акта від 31.03.2023 №БР/23/03-0424 купівлі-продажу балансуючої електричної енергії позивач за зустрічним позовом у березні 2023 року поставив, а відповідач отримав балансуючу електричну енергію на суму 79 695 858,29 грн., тоді як відповідач за зустрічним позовом поставив позивачу балансуючу електричну енергію на суму   22 616 242,69 грн.

У зв`язку із наведеним, позивач за зустрічним позовом виставив відповідачу рахунки-фактури на оплату: від 16.02.2023 № 1602202300015 за період з 01.02.2023 по 10.02.2023 на суму 60 669 897,06 грн.; від 24.02.2023 № 2402202300014 за період з 11.02.2023 по 20.02.2023 на суму 5 129 172,49грн.; від 06.03.2023    № 0603202300017 за період з 21.02.2023 по 28.02.2023 на суму 1 692 912,98грн.; від 16.03.2023 №1603202300016 за період з 01.03.2023 по 10.03.2023 на суму                         4 022 468,02 грн.; від 24.03.2023 № 2403202300226 за період з 11.03.2023 по 20.03.2023 на суму 19 397 910,32грн. та від 06.04.2023 № 0604202300021 за період з 21.03.2023 по 31.03.2023 на суму 33 659 237,26грн.

Із врахуванням приписів пункту 7.7.4 Правил ринку строк оплати настав: за рахунком-фактурою від 16.02.2023 № 1602202300015 - 22.02.2023; від 24.02.2023  № 2402202300014 - 02.03.2023р.; від 06.03.2023 № 0603202300017 - 10.03.2023; від 16.03.2023 №1603202300016 - 22.03.2023; від 24.03.2023 № 2403202300226 - 30.03.2023 та від 06.04.2023 № 0604202300021 - 12.04.2023.  Однак, доказів оплати вказаних рахунків суду не надано. Таким чином, станом на момент прийняття рішення, заборгованість відповідача за зустрічним позовом за поставлену балансуючу електричну енергію становить за лютий 2023 року - 67 491 982,53 грн., за березень 2023 року  - 57 079 615,60 грн.

На підставі статті 625 ЦК України Товариство нарахувало Компанії 3% річних інфляційні втрати. 

Судами попередніх інстанцій визнано  встановленими та доведеними позовні вимоги Товариства до Компанії про стягнення основного боргу в розмірі                             124 571 598,13 грн., 372 905,43грн. - 3% річних та 1 012 379,74 грн. інфляційних втрат. 

На підставі частини одинадцятої  статті 238 ГПК України судом першої інстанції проведено зустрічне зарахування позовних вимог за первісним і зустрічним позовами та стягнуто з Компанії на користь Товариства заборгованість у загальному розмірі 117 088 816,29 грн, що складає різницю між розміром задоволених позовних вимог за зустрічним позовом та розміром задоволених позовних вимог за первісним позовом.

Товариством до суду першої інстанції було подано клопотання про стягнення з Компанії витрат на правничу допомогу в розмірі 100 000 грн. 

Суд першої інстанції, оцінивши докази на підтвердження понесених витрат, виходячи з критеріїв та обставин даної справи, врахувавши клопотання Компанії про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, дійшов висновку, що витрати відповідача за первісним позовом на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом цієї справи у суді першої інстанції підлягають стягненню в сумі 50 000 грн.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Джерела права. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

Причиною подання касаційної скарги в даній справі стала незгода Компанії в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з Товариства  пені (113 385,66 грн.) та в частині задоволення зустрічного позову. В іншій частині вказані судові рішення не оскаржуються учасниками справи. 

Верховний Суд звертає увагу на те, що касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, які наведені скаржником і стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Суд, забезпечуючи реалізацію основних засад господарського судочинства закріплених у частині третій статті 2 ГПК України, зокрема, ураховуючи принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, та дотримуючись принципу верховенства права, на підставі встановлених фактичних обставин здійснює перевірку застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Щодо незгода Компанії в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з Товариства  пені  в сумі 113 385,66 грн.

Суди попередніх інстанцій з посиланням на  пункт 16 Постанови № 332, беручи до уваги, що період нарахування пені, заявленої до стягнення, починається з 03.03.2022 відмовили у стягненні пені. 

Підпунктом 16 пункту 1 Постанови № 332 (доповненим згідно з постановою від 26.04.2022 №413) визначено зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" між учасниками ринку електричної енергії на період воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування.

У вирішенні спірного питання Суд також враховує те, що касаційне провадження у цій справі зупинялося до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 911/1359/22 (предметом розгляду було питання стягнення коштів у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за двостороннім договором купівлі-продажу електричної енергії в частині повернення коштів за електричну енергію).

Так, за наслідками розгляду справи № 911/1359/22 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 19.04.2024 зробила висновки такого змісту:

" 8.13.9. Об`єднана палата констатує, що Постанова №332 від 25.02.2022 (у редакції від 26.04.2022) прийнята НКРЕКП (Регулятором) в межах своїх повноважень, а тому її положення, у тому числі, підпункт 16 пункту 1, відповідно до якого на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії, є обов`язковими до виконання всіма учасниками ринку та мають застосовуватись останніми у своїй господарській діяльності".

"8.13.36. При цьому Об`єднана палата наголошує на тому, що такі рішення Регулятора не скасовують встановлену нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України відповідальність за порушення договірних зобов`язань для учасників ринку електроенергії, та не встановлюють мораторію для застосування цієї відповідальності, позаяк Регулятор, який наділений повноваженнями нормативного регулювання договірних відносин на ринку електроенергії, з метою забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії, під час особливого періоду, в межах наданих йому Законом повноважень тимчасово зупинив нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії".

"8.13.41. Отже, суди попередніх інстанцій застосували приписи Постанови №332 як ті, що мають обов`язковий характер для учасників ринку електричної енергії.

8.13.42. Об`єднана палата погоджується з таким висновком судів попередніх інстанцій, виходячи з вищенаведених висновків про обов`язковість застосування учасниками ринку електроенергії у цьому аспекті саме норм постанов НКРЕКП, відповідно до яких на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" між учасниками ринку електричної енергії.

8.13.43. Об`єднана палата також виходить з того, що Регулятор визначив модель поведінки як зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" між учасниками ринку електричної енергії, та вказав чітко визначений період, а саме на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування, а не скасував нарахування та стягнення штрафних санкцій або увільнив від їх нарахування або стягнення.

8.13.44. Об`єднана палата також ураховує, що 15.03.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану"  №2120-IX, 2).

8.13.45.  У підпункті 2 пункту 3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону передбачено: "розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., № 40-44, ст. 356) доповнити пунктами 18 і 19 такого змісту:
"18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
19. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії".

Суд наголошує, що забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх осіб перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.

Наведена правова позиція об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, з огляду на дату ухвалення постанови у справі                                № 911/1359/22, викладена пізніше, ніж дата подання касаційної скарги у справі, що розглядається, а тому в силу положень частини четвертої статті 300 ГПК України підлягає врахуванню у спірних правовідносинах.

Відмовляючи у задоволенні позову у стягненні пені, суди попередніх інстанцій посилалися на приписи Постанови №332, а саме підпункт 16 пункту 1 такого змісту: на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надати таку настанову - зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії.

Суд першої та апеляційної інстанцій, вказували, зокрема, таке:
- повноваження НКРЕКП, визначені Законом, пунктом 1 частини другої статті 17 якого установлено, що регулятор має право приймати рішення з питань, що належать до його компетенції, які є обов`язковими до виконання;
-    як визначено пунктом 1 частини першої статті 2 Закону регулятор, яким є НКРЕКП, здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема у сфері енергетики: діяльності з виробництва, передачі, розподілу, постачання електричної енергії, зберігання енергії; діяльності з організації купівлі-продажу електричної енергії на ринку "на добу наперед" та внутрішньодобовому ринку, забезпечення купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, трейдерської діяльності тощо;
- вказаною постановою регулятор надав настанову щодо зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених відповідними договорами, для всіх учасників ринку електричної енергії. 

Отже, суди попередніх інстанцій, взявши до уваги, що період нарахування пені, заявленої до стягнення, починається з 03.03.2022, застосували приписи Постанови №332 як ті, що мають обов`язковий характер для учасників ринку електричної енергії.

Суд погоджується з таким висновком судів попередніх інстанцій, виходячи з наведених висновків про обов`язковість застосування учасниками ринку електроенергії у цьому аспекті саме норм постанов НКРЕКП, відповідно до яких на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" між учасниками ринку електричної енергії. 

Доводи касаційної скарги даного висновку не спростовують. 

Щодо незгоди Компанії в частині задоволення зустрічного позову.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Компанією приєднано Товариство до умов договору про участь у балансуючому ринку та долучено до реєстру постачальників послуг з балансування (ідентифікатор договору - № 0424-04013, дата акцептування - 27.05.2019).

За змістом частини другої статті 68 Закону України "Про ринок електричної енергії" (в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин) виробники зобов`язані надавати послуги з балансування в обсягах та випадках, визначених цим Законом та правилами ринку. Надавати послуги з балансування мають право також споживачі у порядку, визначеному правилами ринку.

Відповідно до частини третьої статті 68 Закону України "Про ринок електричної енергії" для надання послуг з балансування учасники ринку укладають з оператором системи передачі договір на основі типового договору про участь у балансуючому ринку. Постачальники послуг з балансування реєструються адміністратором розрахунків у порядку, визначеному правилами ринку. Типовий договір про участь у балансуючому ринку затверджується Регулятором.

Частиною сьомою статті 68 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що за результатами роботи балансуючого ринку за відповідну добу на підставі даних оператора системи передачі та адміністратора комерційного обліку адміністратор розрахунків розраховує платежі оператора системи передачі та постачальників послуг з балансування за електричну енергію, ціни небалансу електричної енергії, а також обсяги небалансів електричної енергії учасників ринку і відповідні платежі за них та виставляє відповідні рахунки у порядку, визначеному правилами ринку.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини другої статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною  другою статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до положень статей 525, 526 ЦК України, статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У пункті 7.7.4 Правил ринку встановлено, що оплата платіжного документа з банківського рахунку АР на банківський рахунок учасника ринку здійснюється протягом чотирьох робочих днів з дати направлення рахунка.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, позивач за зустрічним позовом у лютому 2023 року поставив, а відповідач отримав балансуючу електричну енергію на суму 81 151 217,70 грн., в свою чергу, відповідач за зустрічним позовом поставив позивачу балансуючу електричну енергію на суму 13 659 235,16 грн., що підтверджується актом від 28.02.2023 №БР/23/02-0424 купівлі-продажу балансуючої електричної енергії. Також, відповідно до акта від 31.03.2023 №БР/23/03-0424 купівлі-продажу балансуючої електричної енергії позивач за зустрічним позовом у березні 2023 року поставив, а відповідач отримав балансуючу електричну енергію на суму 79 695 858,29 грн., тоді як відповідач за зустрічним позовом поставив позивачу балансуючу електричну енергію на суму   22 616 242,69 грн.

У зв`язку із наведеним, Товариство виставило Компанії рахунки-фактури на оплату, з врахуванням приписів пункту 7.7.4 Правил ринку строк оплати за якими настав. Однак, доказів оплати вказаних рахунків Компанією не надано. Таким чином, станом на момент прийняття рішення, заборгованість Компанії за поставлену балансуючу електричну енергію становить за лютий 2023 року -                  67 491 982,53 грн., за березень 2023 року - 57 079 615,60грн. 

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені судами попередніх інстанцій обставини належного виконання Товариством зобов`язань за Договором щодо постачання електричної енергії для врегулювання небалансу та несвоєчасної оплати Компанією вартості небалансу електричної енергії за спірний період, суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку, що такі дії ОСП є порушенням договірних зобов`язань та підставою для застосування встановленої статтею 625 ЦК України відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 75 Закону України "Про ринок електричної енергії" розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на ринку електричної енергії, між учасниками цього ринку здійснюються в грошовій формі відповідно до укладених договорів у порядку, визначеному цим Законом, правилами ринку, правилами ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку.

Частиною четвертою статті 75 Закону України Про ринок електричної енергії" визначено, що постачальники послуг з балансування та сторони, відповідальні за баланс, в яких виникли зобов`язання перед оператором системи передачі в результаті діяльності на балансуючому ринку, вносять плату за електричну енергію виключно на поточні рахунки із спеціальним режимом використання оператора системи передачі в уповноважених банках. Кошти з поточного рахунку із спеціальним режимом використання оператора системи передачі перераховуються відповідно до правил ринку на: 1) поточні рахунки постачальників послуг з балансування та сторін, відповідальних за баланс, крім електропостачальників; 2) поточні рахунки із спеціальним режимом використання електропостачальників; 3) поточний рахунок оператора системи передачі. З метою здійснення розрахунків з постачальниками послуг з балансування під час врегулювання системних обмежень оператор системи передачі може вносити на свій поточний рахунок із спеціальним режимом використання кошти з власного поточного рахунка.

При цьому судами попередніх інстанцій правомірно враховано, що положення статті 75 Закону України "Про ринок електричної енергії" не містить імперативної заборони щодо розрахунку ОСП з постачальником електричної енергії тільки грошовими коштами, які надходять від інших учасників балансуючого ринку на поточний рахунок із спеціальним режимом використання, а навпаки, передбачають можливість для належного виконання грошових зобов`язань, вносити ОСП грошові кошти з інших власних рахунків на рахунок зі спеціальним режимом використання.

Зазначене свідчить, що ОСП (Компанія) не позбавлена можливості здійснити перерахування на такий рахунок коштів з інших рахунків, зокрема, з поточного рахунку, задля належного виконання своїх зобов`язань.

Скаржник у касаційній скарзі посилається на необхідність відступлення від висновку Верховного Суду щодо застосування частини першої статті 75 Закону України "Про ринок електричної енергії", викладених у постановах від 02.03.2023 у справі № 910/18611/21 та від 08.06.2022 у справі № 910/6636/21.

Водночас Суд відхиляє як необґрунтовані зазначені доводи касаційної скарги, оскільки такі сумніви мають бути підтверджені та обґрунтовані, тому що, з урахуванням положень процесуального закону при касаційному оскарженні судових рішень з підстави, передбаченої у пункті 2 частини другої статті 287 ГПК України, окрім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, касаційна скарга має містити обґрунтування щодо необхідності відступлення від висновку про застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судами попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях, із зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та змістовного обґрунтування мотивів такого відступлення.

Крім того, Суд звертає увагу, що обґрунтованими підставами для відступу від уже сформованої правової позиції Верховного Суду є, зокрема: 1) зміна законодавства (існують випадки, за яких зміна законодавства не дозволяє суду однозначно дійти висновку, що зміна судової практики можлива без відступу від раніше сформованої правової позиції); 2) ухвалення рішення Конституційним Судом України; 3) нечіткість закону (невідповідності критерію "якість закону"), що призвело до різного тлумаченням судами (палатами, колегіями) норм права; 4) винесення рішення ЄСПЛ, висновки якого мають бути враховані національними судами; 5) зміни у праворозумінні, зумовлені: розширенням сфери застосування певного принципу права; зміною доктринальних підходів до вирішення складних питань у певних сферах суспільно-управлінських відносин; наявністю загрози національній безпеці; змінами у фінансових можливостях держави.

Отже, причинами для відступу можуть бути вади попереднього рішення чи групи рішень (їх неефективність, неясність, неузгодженість, необґрунтованість, незбалансованість, помилковість); зміни суспільного контексту. Водночас, з метою забезпечення єдності та сталості судової практики для відступу від висловлених раніше правових позицій Верховного Суду суд повинен мати ґрунтовні підстави: попередні рішення мають бути помилковими, неефективними чи застосований у цих рішеннях підхід повинен очевидно застаріти внаслідок розвитку в певній сфері суспільних відносин або їх правового регулювання (такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.09.2018 зі справи № 823/2042/16).

Проте, звертаючись з касаційною скаргою на підставі пункту 2 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник вмотивовано не обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у зазначених постановах Верховного Суду, а також не навів змістовного обґрунтування мотивів такого відступлення.

Крім того, Суд погоджується з судами попередніх інстанцій, що  з урахуванням предмета та підстав позовів, оцінюючи фактичні витрати Товариства, з урахуванням всіх аспектів і складності справи, беручи до уваги, зокрема, викладені Компанією заперечення проти розміру витрат на оплату послуг адвоката та клопотання про їх зменшення, керуючись приписами статей 126, 129 ГПК України, оцінивши відповідність обсягу роботи адвоката з представництва інтересів Товариства, розміру гонорару, предмета спору, обсяг доказів, пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, складність справи, що розмір заявлених Товариством витрат на правову (правничу) допомогу у сумі 100 000 грн. не відповідають критеріям реальності адвокатських витрат та розумності їх розміру, та правомірністю стягненню з Компанії витрат Товариства на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом цієї справи у суді першої інстанції у сумі 50 000 грн. 

Доводи скаржника в цій частині зводяться до переоцінки доказів, наявних у матеріалах справи та до встановлення обставин у справі, однак, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

З урахуванням наведеного Судом приймаються доводи, наведені у відзиві Товариства на касаційну скаргу, у частині, яка узгоджується з даною постановою.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи скаржника про порушення судами попередніх інстанцій норм права при прийнятті оскаржуваних судових рішень за результатами перегляду справи в касаційному порядку не знайшли своє підтвердження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.

За змістом частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, Суд вважає, що доводи, викладені у касаційній скарзі не підтвердилися, та не спростовують висновків господарських судів попередніх інстанцій, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Судові витрати

Відповідно до статті 129 ГПК України понесений  Компанією у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судовий збір, сплачений за подання касаційної скарги, покладається на Компанію, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 309, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний  Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Львівської області від 20.09.2023 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 13.12.2023 у справі № 914/1122/23 - без змін. 

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                    І. Булгакова

Суддя                                                                                     А. Ємець

Суддя                                                                                                       Т. Малашенкова