УХВАЛА

01 серпня 2024 року 
м. Київ
cправа №  910/4473/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Пєскова В. Г. - головуючий, Жукова С. В., Огородніка К. М.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління Державної податкової служби у місті Києві як відокремленого підрозділу Державної податкової служби (вх. № 5307/2024)

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2024
у складі колегії суддів:  Отрюха Б. В.(головуючий), Пантелієнка В. О., Остапенка О. М.
та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.01.2024
у складі судді Мандичева Д.В.
у справі № 910/4473/21
за заявою  ОСОБА_1 
про неплатоспроможність, -
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/4473/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .
24.01.2024 ухвалою Господарського суду міста Києва у справі № 910/4473/21 затверджено план реструктуризації боргів боржника фізичної особи ОСОБА_1 .
05.06.2024 постановою Північного апеляційного господарського суду (повний текст постанови складено та підписано 26.06.2024) ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.01.2024 у справі № 910/4473/21 залишено без змін.
09.07.2024 (згідно з відміткою на поштовому конверті) Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві як відокремленим підрозділом Державної податкової служби подано до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій скаржник просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2024 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.01.2024 у справі № 910/4473/21; направити справу до Господарського суду міста Києва для повторного розгляду.
Також скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
12.07.2024 відповідно до протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду для розгляду справи  № 910/4473/21 визначено колегію суддів у складі: головуючого - Пєскова В. Г. (суддя-доповідач), суддів: Банаська О. О., Огородніка К. М.
22.07.2024 від представника фізичної особи ОСОБА_1 - адвоката Тарасова С. О. надійшло заперечення проти відкриття касаційного провадження у справі № 910/4473/21 за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у місті Києві як відокремленого підрозділу Державної податкової служби на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2024 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.01.2024 з посиланням на те, що відповідно до частини третьої статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства не підлягають касаційному оскарженню судові рішення, прийняті за результатами розгляду плану реструктуризації боргів у справі про неплатоспроможність фізичної особи, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити. При цьому представник боржника просить врахувати правову позицію, викладену в ухвалі Верховного Суду від 11.10.2023 у справ № 922/4460/21.
01.08.2024 у зв`язку з обранням судді Банаська О. О. до Великої Палати Верховного Суду відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи № 910/4473/21 визначено склад колегії суддів: головуючий - Пєсков В. Г. (суддя-доповідач), судді: Жуков С. В., Огороднік К. М.
Перевіривши матеріали касаційної скарги та врахувавши заперечення проти відкриття касаційного провадження, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. 
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали і постанови суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови суду апеляційної інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Згідно з частиною шостою статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
З 21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства.
Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Частиною першою статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства, визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. 
Згідно з частиною третьою статті 3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство (неплатоспроможність) за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. 
Частиною третьою статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що у касаційному порядку не підлягають оскарженню постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду судових рішень, крім: ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), ухвали попереднього засідання, ухвал за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, поданих після закінчення строку, встановленого для їх подання, ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника та рішень, прийнятих за результатами розгляду заяв, поданих у межах провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність). 
Наведений у частині третій статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства перелік судових рішень, що підлягають касаційному оскарженню, є вичерпним, і тому подання касаційних скарг на інші судові рішення (тобто відсутні у вказаному переліку) виключає можливість здійснення касаційного провадження за такими скаргами (висновок судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 20.05.2021 у справі № 922/3369/19 та в ухвалі від 24.05.2023 у справі №910/18250/16).
У даному випадку предметом касаційного оскарження є постанова Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2024, прийнята за результатом перегляду Господарського суду міста Києва від 24.01.2024 у справі № 910/4473/21 про затвердження плану реструктуризації боргів фізичної особи, можливість оскарження якої в касаційному порядку не передбачено частиною третьою статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства.
Висновок про те, що положеннями Кодексу України з процедур банкрутства не передбачено можливості оскарження в касаційному порядку постанови апеляційного господарського суду, прийнятої за результатом апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції щодо затвердження плану реструктуризації боргів фізичної особи, постановленої в загальному порядку, визначеному Книгою IV Кодексу України з процедур банкрутства, викладений судовою палатою для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 11.10.2023 у справі № 922/4460/21.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Як визначено у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України", право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг на рішення.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява №  21920/93, пункт 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Таким чином, вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до процесу правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2024 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.01.2024 у справі № 910/4473/21, оскільки вона подана на судові рішення, які відповідно до частини третьої статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства не підлягають касаційному оскарженню.
Крім того, у разі прийняття до касаційного провадження касаційної скарги скаржника на вказані судові рішення, суд касаційної інстанції буде діяти не як "суд встановлений законом" в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, що в сукупності з положеннями норм статті 287 ГПК України, виключає можливість касаційного перегляду.
У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у місті Києві як відокремленого підрозділу Державної податкової служби, колегією суддів не розглядається клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2024 та ухвали Господарського суду міста Києва від 24.01.2024 у справі  № 910/4473/21.
На підставі викладеного та керуючись абзацом першим частини третьої  статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 3, 234, 235, пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -           
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 910/4473/21 за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у місті Києві як відокремленого підрозділу Державної податкової служби на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2024 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.01.2024.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Головуючий                                                                                          В. Пєсков

Судді                                                                                                    С. Жуков 

                                                                                                    К. Огороднік