УХВАЛА

03 липня 2024 року 
м. Київ

cправа №  910/1083/23 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Жукова С.В. 

розглянувши заяву Державного підприємства «Гарантований покупець» 
про відвід судді Колос І.Б.
у справі    №910/1083/23

за касаційними скаргами Державного підприємства «Гарантований покупець»
на рішення Господарського суду міста Києва від 28.06.2023 
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2024 
на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2023
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2024 

у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд»
до Державного підприємства «Гарантований покупець»
про стягнення 1 530 739 817,30 грн
та за зустрічним позовом Державного підприємства «Гарантований покупець»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд»
про тлумачення пункту договору,

ВСТАНОВИВ:
Верховний Суд у складі колегії суддів: Ємця А. А. (головуючого), Бенедисюка І. М., Малашенкової Т. М. ухвалами від 16.05.2024, зокрема: відкрив касаційне провадження за касаційними скаргами Державного підприємства «Гарантований покупець» у справі № 910/1083/23; розгляд касаційних скарг призначив на 25.06.2024.

У зв`язку з перебуванням судді Малашенкової Т. М. у відпустці згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.06.2024 для розгляду справи № 910/1083/23 визначено склад колегії суддів: Ємець А. А. - головуючий (доповідач), Бенедисюк І. М., Колос І. Б.

28.06.2024 ДП «Гарантований покупець» подало заяву про відвід судді Колос І. Б. від розгляду справи № 910/1083/23.

Ухвалою Верховного Суду від 02.07.2024 заяву Державного підприємства «Гарантований покупець»    про відвід судді Колос       І.Б. від розгляду справи №910/1083/23 визнано необґрунтованою та передано справу №       910/1083/23 на автоматизований розподіл для визначення судді з розгляду заяви Державного підприємства «Гарантований покупець» про відвід судді Колос       І.Б. від розгляду справи №   910/1083/23.

За результатами авторозподілу для розгляду заяви Державного підприємства «Гарантований покупець» про відвід судді Колос І.Б. у справі №910/1083/23 визначено суддю Жукова С.В., про що свідчить протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2024.

Розглянувши заяву Державного підприємства «Гарантований покупець» про відвід судді Колос І.Б. у справі №910/1083/23, Суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, з огляду на таке.

Вказана заява мотивована тим, що у касаційній скарзі на рішення Господарського суду міста Києва від 28.06.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2024 у справі № 910/1083/23 підприємство, обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження з посиланням на пункт 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, зазначає про необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 25.01.2024 у справі № 910/1294/23. У зазначеній справі суддя Колос І. Б. входила до складу колегії суддів. У зв`язку з цим, заявник вважає, що у судді Колос І.Б. уже сформована позиція щодо питання, яке буде розглядатися у цій судові справі. З огляду на викладене, у заявника виникають сумніви у неупередженості та/або об`єктивності судді при розгляді справи №910/1083/23.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтями 35, 36 ГПК України.

Відповідно до частин другої та третьої статті 38 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.

Частиною першою статті 35 ГПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Наведеними нормами передбачено обов`язкові підстави для відводу (самовідводу) судді. Втім, посилання на відповідну обставину повинно бути обґрунтованим, а сама обставина - такою, що дійсно викликає сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, колегії суддів.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2018 у справі № 9901/22/17).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має встановлюватися згідно з:

- "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність; вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду; позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

- "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій, поведінки судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність; особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.
Особа яка подала заяву про відвід судді (суддів), повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді (суддів) у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Європейський суд з прав людини зазначає, що у кожній окремій справі потрібно вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

ГПК України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Частиною 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Верховний Суд виходить з імперативного припису частини четвертої статті 35 ГПК України та того, що висновки або позиції суддів/судді, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя, а в протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших таких справ у подальшому.

Зважаючи на те, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного", а заявником не надано жодних доказів, які б підтверджували, що існують переконливі факти, які могли би викликати сумніви щодо безсторонності судді Колос І.Б. або/та/чи існування наявності фактів, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судді, адже незгода сторони з процесуальними рішеннями судді та/чи суддів, рішення або окрема думка судді в цій чи/та інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу та не є і не може викликати сумніви щодо безсторонності та неупередженості судді/суддів, і не свідчать, що у цьому контексті за цими доводами та обставинами, є питанням довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі, а також для того щоб за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача виникли сумніви у неупередженості судді.

З урахуванням наведеного, доводи заяви Державного підприємства «Гарантований покупець» про відвід судді Колос І.Б. від розгляду справи №910/1083/23 не свідчать про наявність підстав, передбачених статтею 35 ГПК України для відводу судді, а також не підтверджують упередженість та необ`єктивність судді при розгляді цієї справи, а тому у задоволенні заяви Державного підприємства «Гарантований покупець» необхідно відмовити.

Керуючись статтями 35, 36, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Державного підприємства «Гарантований покупець» про відвід судді Колос І.Б. від розгляду справи №910/1083/23.                   

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                  С.В. Жуков