ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року 
м. Київ

cправа №  908/1866/16 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Бакуліна С. В. головуючий (доповідач), Баранець О.М., Студенець В.І.,
за участю секретаря судового засідання - Федорченка В.М.,
прокурора - Томчук М.О.,
представників учасників справи:
позивача-1 - Кучми Л.В.,
позивача-2 - не з`явились,
відповідача-1 - не з`явились,
відповідача-2 - не з`явились,
третьої особи-1 - Шоніної О.В., Капшурової Ю.В. (особисто)
третьої особи-2 - не з`явились,
третьої особи-3 - не з`явились,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону
на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 11.04.2024 (головуючий суддя - Мороз В.Ф., судді: Коваль Л.А., Чередко А.Є.) 
у справі №908/1866/16
за позовом Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах:
1. Державне космічне агентство України,
2. Акціонерне товариство "ХАРТРОН" 
до 1. Акціонерного товариства "СЕНС-БАНК",
2. Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРТРОН-ВІОЛІС",
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів: 
1. Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Капшурова Юлія Валеріївна,
2. Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Туріченко Оксана Миколаївна,
3. ОСОБА_1 ,
про визнання недійсним іпотечного договору,
ВСТАНОВИВ:
Згідно з розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 26.06.2024 №32.2-01/1229 "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи", у зв`язку з відпусткою судді Кібенко О.Р., проведено повторний автоматизований розподіл судової справи №908/1866/16, за результатами якого визначено наступний склад колегії суддів: Бакуліна С.В. - головуючий, Баранець О.М., Студенець В.І.,
1.Короткий зміст позовних вимог
1.1.Заступник військового прокурора сил антитерористичної операції звернувся до Господарського суду Запорізької області в інтересах держави в особі органів, уповноважених державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Державного космічного агентства України, Публічного акціонерного товариства "ХАРТРОН" (далі - ПАТ "ХАРТРОН") до Акціонерного товариства "АЛЬФА-БАНК" (змінено назву на АТ "СЕНС-БАНК") та Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРТРОН-ВІОЛІС" (далі - ТОВ "ХАРТРОН-ВІОЛІС") про визнання недійсним договору іпотеки від 04.01.2007 №001М/07/1і.
1.2.Позовні вимоги обґрунтовані тим, що:
- оспорюваний договір укладено директором ТОВ "ХАРТРОН-ВІОЛІС" з перевищенням повноважень, без погодження з власником майна та на підставі підроблених протоколів загальних зборів учасників даного товариства про надання дозволу на передачу в іпотеку цілісного майнового комплексу - дитячого оздоровчого центру "Мрія";
- оспорюваний договір не відповідає вимогам частин 1, 2, 5, 6 статті 141 Господарського кодексу України, пунктів 4, 6, 13 Порядку відчуження об`єктів державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.06.2007 №803;
- ПАТ "ХАРТРОН" є підприємством державного сектору економіки, якому держава надала майно (яке є предметом оспорюваного договору) у господарське відання. У той же час управління вказаним майном, яке передано ТОВ "ХАРТРОН-ВІОЛІС" засновником - ПАТ "ХАРТРОН" здійснюється через уповноважені органи держави;
- повноваження держави щодо володіння, користування та розпорядження майном, яке передано в іпотеку за оспорюваним договором здійснює Державне космічне агентство України та ПАТ "ХАРТРОН";
- оспорюваний договір став підставою для вибуття майна поза волею держави;
- відчуження майна за оспорюваним договором може завдати шкоди економічним інтересам держави шляхом зменшення прибутку ПАТ "ХАРТРОН", як наслідок неможливості у повному та достатньому обсязі здійснювати виплати дивідендів до Державного бюджету України;
- про існування оспорюваного договору Заступнику військового прокурора сил антитерористичної операції стало відомо із ухвали Вищого адміністративного суду України від 03.03.2016 у справі №808/5885/14 під час вивчення інформації, викладеної в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
2.Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій
2.1.Відповідно до пунктів 1.1, 1.4 Статуту ВАТ "ХАРТРОН", затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ "ХАРТРОН", оформленого протоколом від 27.04.2005 №9, товариство було засновано згідно з рішенням Фонду державного майна України від 06.09.1995 №12-АТ шляхом перетворення Державного підприємства "Науково-виробниче об`єднання "ХАРТРОН" у Відкрите акціонерне товариство, відповідно до Указу Президента України від 26.11.1994 №699/94 "Про заходи щодо забезпечення прав громадян на використання приватизаційних майнових сертифікатів".
2.2.Товариство є юридичною особою приватного права. Товариство має у відповідності до статті 91 Цивільного кодексу України загальну правоздатність, яка може бути обмежена лише судом (пункт 3.1 Статуту ВАТ "ХАРТРОН").
2.3.Згідно з пунктом 4.1 Статуту ВАТ "ХАРТРОН" засновником товариства є держава в особі Фонду державного майна України.
2.4.Наказом Фонду державного майна України №1429 від 15.12.1997 з метою впорядкування обліку нерухомого майна, що передано до статутного фонду ВАТ "ХАРТРОН" на підставі статті 12 Закону України "Про господарські товариства", наказу Фонду від 06.09.1995 №12-АТ "Про створення ВАТ "ХАРТРОН", наказу Фонду від 11.07.1996 №788 "Про затвердження Додатку про перелік нерухомого майна, що передається до статутного фонду відкритого акціонерного товариства" передано у власність до статутного фонду ВАТ "ХАРТРОН" об`єкти нерухомості згідно з додатком №1.
2.5.Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 08.06.1998 №387-р закріплено у державній власності пакет акцій у розмірі 25 відсотків статутного фонду плюс одна акція ВАТ "ХАРТРОН" на 3 роки.
2.6.Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.06.1999 №534-р закріплено у державній власності на 5 років пакет акцій у розмірі 50% статутного фонду плюс одна акція ВАТ "ХАРТРОН".
2.7.Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 18.12.1999 №1426-р закріплено у державній власності на 3 роки пакет акцій у розмірі 25% статутного фонду плюс одна акція ВАТ "ХАРТРОН".
2.8.Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 №44-р закріплено на 3 роки у державній власності пакет акцій ВАТ "ХАРТРОН" у розмірі 50% його статутного капіталу плюс одна акція.
2.9.Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 04.03.2004 №108-р Національному космічному агентству України передано повноваження з управління державними корпоративними правами ВАТ "ХАРТРОН".
2.10.У пункті 1.4 Статуту визначено, що ВАТ "ХАРТРОН" є господарюючим суб`єктом, наділеним відповідними корпоративними правами в товариствах та об`єднаннях, в яких ВАТ "ХАРТРОН" є засновником або учасником.
2.11.За рішенням загальних зборів від 14.04.2011 найменування ВАТ "ХАРТРОН" було змінено на ПАТ "ХАРТРОН". Статут ПАТ "ХАРТРОН" у новій редакції зареєстровано 29.04.2011. При цьому, як встановлено судами, на сьогодні позивач-2 відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань має найменування - Акціонерне товариство "ХАРТРОН".
2.12.Відповідно до пункту 1.1 Статуту ТОВ "ХАРТРОН-ВІОЛІС" (відповідач-2), затвердженого рішенням зборів учасників ТОВ "ХАРТРОН-ВІОЛІС", протокол від 25.11.2005 №19 (т. 4, а.с. 202-213), ТОВ "ХАРТРОН-ВІОЛІС" створено шляхом перетворення відокремленого структурного підрозділу ВАТ "ХАРТРОН" - фірми "ХАРТРОН-ВІОЛІС" і є її правонаступником. Товариство створено згідно з Законом України "Про господарські товариства" та з іншими законодавчими актами України.
2.13.Згідно з пунктами 4.1, 4.2 Статуту ТОВ "ХАРТРОН-ВІОЛІС" засновниками товариства є юридичні особи, що підписали установчий договір про створення товариства. Учасниками Товариства є засновники Товариства.
2.14.У пункті 5.1 Статуту визначено, що для забезпечення діяльності товариства учасниками створюється статутний капітал у розмірі 3 144 971,08 грн. Внески (вклади) учасників складають: ВАТ "ХАРТРОН" - 3 144 871,08 грн (частка у статутному капіталі 99,9968%), Закрите акціонерне товариство СК "Грантсервіс" - 100,00 грн (частка у статутному капіталі 0,0032%).
2.15.ТОВ "ХАРТРОН-ВІОЛІС" 21.01.2006 Виконавчим комітетом Бердянської міської ради на підставі рішення Виконавчого комітету Бердянської міської ради від 19.01.2006 №24 видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно (т. 4, а.с. 216) на комплекс будівель та споруд за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Курортна, буд. 69.
2.16.Згідно з вказаним рішенням Виконавчого комітету Бердянської міської ради від 19.01.2006 №24, зокрема, вирішено: оформити право власності за ТОВ "ХАРТРОН-ВІОЛІС" на комплекс будівель та споруд по вул. Курортній, 69, що складається з основних будівель "А, Б, В, Г, Д, Е, Ж, З", щитової "К", навісу "Л", вбиральні "М", гаража-майстерні "И", чотирьох ганків до "А", сходів до "А", двох ганків до "Б", сходів до "Б", двох ганків до "В", сходів до "В", двох ганків до "Д", чотирьох ганків до "Е", сходів до "Е", двох ганків до "Ж", сходів до "Ж", чотирьох ганків до "З", сходів до "З" та споруд: воріт № 1, № 5, парканів № 2, № 3, № 4, № 14, хвіртки № 6, замощення І, ІІ, ІІІ.
2.17.Підставою оформлення права власності зазначено, в тому числі: лист ТОВ "ХАРТРОН-ВІОЛІС" від 02.12.2005 №101, наказ Фонду державного майна від 06.09.1995 № 12-АТ "Про створення ВАТ "ХАРТРОН", наказ Фонду державного майна від 15.12.1997 № 1429 "Про затвердження Додатку про перелік нерухомого майна, що передається до статутного фонду ВАТ "ХАРТРОН", перелік нерухомого майна, що передається до статутного фонду ВАТ "ХАРТРОН", протокол установчих зборів ТОВ "ХАРТРОН-ВІОЛІС" від 17.12.1997, акт прийняття-передачі комплексу будівель та споруд у статутний фонд ТОВ "ХАРТРОН-ВІОЛІС", статут ТОВ "ХАРТРОН-ВІОЛІС".
2.18.В матеріалах справи містяться копії протоколів зборів учасників ТОВ "ХАРТРОН-ВІОЛІС" № 003/5 та № 003/6 від 15.11.2006 (т. 4, а.с. 214, 215), згідно з якими за наслідками розгляду порядку денного про передачу в іпотеку АКБ "Укрсоцбанк" майна ТОВ "ХАРТРОН-ВІОЛІС", постановлено укласти іпотечний договір з передачею в іпотеку цілісного майнового комплексу - дитячого оздоровчого центру "Мрія" для отримання та забезпечення кредитів у сумі 450 000,00 та 160 000,00 американських доларів; підписання іпотечного договору доручено директору ТОВ "ХАРТРОН-ВІОЛІС" Головко В.Г.
2.19.04.01.2007 укладено іпотечний договір №001М/07/1і між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" (Іпотекодержатель) та ТОВ "ХАРТРОН-ВІОЛІС" (Іпотекодавець) в особі директора Головко Вікторії Геннадіївни, що є майновим поручителем за зобов`язаннями фізичної особи Головко Вікторії Геннадіївни (Позичальник) за договорами кредиту №001М/07 від 04.01.2007 та №002М/07 від 04.01.2007, укладеними між Позичальником та АКБ соціального розвитку "Укрсоцбанк".
2.20.Іпотечний договір №001М/07/1і 04.01.2007 посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Капшуровою Ю.В., зареєстровано в реєстрі за №13.
2.21.Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 21.05.2020 до участі у справі залучено Акціонерне товариство "Альфа-Банк" як правонаступника Акціонерного товариства "Укрсоцбанк".
2.22.Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в подальшому найменування банку змінено на АТ "Сенс-Банк".
2.23.Відповідно до пункту 1.1 вищевказаного Договору Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю у якості забезпечення виконання Позичальником зобов`язання за договором кредиту №001М/07 від 04.01.2007, укладеним між Позичальником та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" (Основне зобов`язання-1), договором кредиту №002М/07 від 04.01.2007, укладеним між Позичальником та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" (Основне зобов`язання-2), наступне нерухоме майно: комплекс будівель та споруд, який знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Курортна, буд. 69, розташований на земельній ділянці площею 49 000 кв.м, на якій розташовані основні будівлі "А, Б, В, Г, Д, Е, Ж, З", щитова "К", навіс "Л", вбиральня "М", гараж-майстерня "И", чотири ганки до "А", сходи до "А", два ганки до "Б", сходи до "Б", два ганки до "В", сходи до "В", два ганки до "Д", чотири ганки до "Е", сходи до "Е", два ганки до "Ж", сходи до "Ж", чотири ганки до "З", сходи до "З" та споруди: ворота № 1, № 5, паркани № 2, № 3, № 4, № 14, хвіртка № 6, замощення № І, № ІІ, № ІІІ (Предмет іпотеки).
2.24.Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ №074910, виданого Виконавчим комітетом Бердянської міської ради 21.01.2006, право власності на яке зареєстровано за реєстраційним №13619994 Бердянським комунальним підприємством з технічної інвентаризації 21.01.2006 в реєстровій книзі №3, номер запису №453, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №9632554, виданим БКПТІ 21.01.2006 та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданим Бердянським комунальним підприємством з технічної інвентаризації 25.12.2006 №13045067.
2.25.Вартість Предмета іпотеки за згодою сторін становить 5 050 000,00 грн (пункт 1.2 Договору).
2.26.Прокурор звернувся до господарського суду з позовом про визнання недійсним вищезазначеного договору іпотеки від 04.01.2007 №001М/07/1і.
3.Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції
3.1.Справа розглядалася неодноразово. При новому розгляді Господарський суд Запорізької області рішенням від 14.07.2023 у справі №908/1866/16 у задоволенні позову відмовив.
3.2.Рішення місцевого господарського суду мотивовано таким:
- ВАТ "ХАРТРОН" набуло право власності на майно, розташоване в м. Бердянську по вул. Курортній, 69, що було передане йому засновником до статутного фонду, згідно з наказом Фонду державного майна України №1429 від 15.12.1997. Отже, вищезазначене нерухоме майно з моменту його передачі до статутного фонду ВАТ "ХАРТРОН" не є таким, що має статус державного;
- держава як учасник ВАТ "ХАРТРОН" не могла бути наділена такими корпоративними правами, як володіння, користування та розпорядження майном такого товариства, тому і не могла передати в управління Національному космічному агентству України такі права. Враховуючи склад учасників ТОВ "ХАРТРОН-ВІОЛІС", вбачається відсутність безпосередньо у держави будь-яких корпоративних прав у ТОВ "ХАРТРОН-ВІОЛІС". Аналогічні висновки стосуються також корпоративних прав ВАТ "ХАРТРОН" як учасника (засновника) ТОВ "ХАРТРОН-ВІОЛІС", яке також не могло бути наділено такими корпоративними правами, як володіння, користування та розпорядження майном ТОВ "ХАРТРОН-ВІОЛІС";
- як із установчих документів ПАТ "ХАРТРОН", так і ТОВ "ХАРТРОН-ВІОЛІС" не вбачається, що юридичний статус майна, переданого вказаним товариствам їх засновниками, передбачає право господарського відання або право оперативного управління держави в особі того чи іншого суб`єкта владних повноважень на їх відповідне майно, що передавалось їх засновниками до статутних фондів цих товариств;
- ураховуючи встановлені судом обставини справи, не знайшли свого підтвердження стверджувані прокурором доводи про те, що внаслідок укладення оспорюваного правочину щодо передачі майна (комплексу будівель та споруд, який знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Курортна, б. 69) в іпотеку мало місце вибуття майна поза волею держави;
- підписання виконавчим органом товариства договору з іншою особою без передбаченої статутом згоди учасників цього товариства може свідчити про порушення прав та інтересів самого товариства у його відносинах з іншою особою - стороною договору, а не корпоративних прав його учасника, оскільки директор діяв саме від імені товариства, а не його учасника;
- належні та допустимі докази про те, що вказані протоколи не видавались або загальні збори товариства не проводились матеріали справи не містять та сторонами не надано. Рішення, прийняті на вказаних зборах учасників товариства, в установленому законом порядку недійсними не визнані;
- на підставі всього вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та недоведеними, у зв`язку з чим, у задоволенні позову з підстав, які заявлено, суд відмовив у повному обсязі;
- оскільки суд дійшов до висновку про необґрунтованість заявленого прокурором позову по суті, тому питання щодо застосування позовної давності судом не вирішується.
3.3.Центральний апеляційний господарський суд постановою від 11.04.2024 рішення Господарського суду Запорізької області від 14.07.2023 у справі №908/1866/16 скасував; позовну заяву Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону залишив без розгляду.
3.4.Апеляційний суд зазначив, що суд першої інстанції в цілому дійшов правильного висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та недоведеними. Разом з тим, суд апеляційної інстанції вказав на відсутність у цьому випадку законних підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі Державного космічного агентства України, що свідчить про заявлення позову особою, яка не мала права його підписувати, а тому залишив позов в цій частині без розгляду відповідно до пункту 2 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК). Крім того суд зазначив, що оскільки АТ "ХАРТРОН" не є суб`єктом владних повноважень та органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, то звернення прокурора до суду у цій справі в інтересах держави в особі позивача-2 є безпідставним, а тому позовну заяву, подану в інтересах вказаної установи, в цій частині також належить залишити без розгляду на підставі пункту 2 частини першої статті 226 ГПК.
4.Короткий зміст вимог касаційної скарги та її обґрунтування. Доводи інших учасників справи
4.1.Спеціалізована прокуратура у сфері оборони Східного регіону звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить змінити мотивувальну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду від 11.04.2024 у цій справі в частині встановлення обставин і надання їм правової оцінки по суті позовних вимог.
4.2.Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження прокуратура посилається на те, що судом апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми статей 53, 174, 226 ГПК. Також прокуратура зауважує про неврахування апеляційним судом висновків Верховного Суду, викладених в постановах: від 06.02.2019 у справі №927/246/18, від 26.02.2019 у справі №920/284/18, від 03.04.2019 у справі №909/63/18, від 17.04.2019 у справі №916/641/18, від 31.07.2019 у справі №916/2914/18, від 06.08.2019 у справі №912/2529/18, від 15.12.2020 у справі №904/82/19, від 27.07.2021 у справі №909/835/18, від 18.11.2022 у справі №905/458/21, стосовно одночасного надання правової оцінки обґрунтованості позовних вимог (вирішення спору по суті) у поєднанні із залишенням позову без розгляду (пункт 1 частини другої статті 287 ГПК).
4.3. Капшурова Юлія Валеріївна подала відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову залишити без змін. Капшурова Юлія Валеріївна зазначає, що дослідження фактичних обставин є необхідною умовою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, позаяк прокурором обґрунтовано позов у цій справі, зокрема, тим що порушені інтереси держави, що обумовило вступ прокуратури у справу для їх захисту. Також Капшурова Юлія Валеріївна вказує, що в жодній з постанов Верховного Суду, на які посилається прокурор у касаційній скарзі не йдеться про обмеження суду у праві викладення мотивів і обґрунтування свого рішення.
4.4.АТ "СЕНС-БАНК" подало відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову залишити без змін. АТ "СЕНС-БАНК" зазначає, що прокурором не доведено дотримання установленої частинами третьою, четвертою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" процедури, яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом; взагалі відсутні підстави представництва прокурором інтересів держави в особі як Державного космічного агентства України, так і АТ "ХАРТРОН".
4.5.Державне космічне агентство України подало відзив на касаційну скаргу в якому просить касаційну скаргу задовольнити; постанову Центрального апеляційного господарського суду від 11.04.2024 у справі №908/1866/16 у частині залишення без розгляду позовної заяви Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону - скасувати, та ухвалити нове рішення у цій частині, яким позовну заяву прокуратури задовольнити повністю. Державне космічне агентство України зазначає, що відчуження майна за оспорюваним договором іпотеки може завдати шкоди економічним інтересам держави шляхом зменшення прибутку AT "ХАРТРОН", як наслідок неможливості у повному та достатньому обсязі здійснювати виплати дивідендів до державного бюджету України.
5.Позиція Верховного Суду
5.1.Відповідно до частини першої статті 300 ГПК, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
5.2.У касаційній скарзі прокурор зазначає, що погоджується із оскаржуваним судовим рішенням в його резолютивній частині та не оскаржує форму закінчення судового розгляду цієї справи апеляційним господарським судом, разом з тим просить змінити мотивувальну частину постанови апеляційного господарського суду, посилаючись на те, що під час залишення позову без розгляду є неправомірним надання оцінки обґрунтованості/безпідставності заявленого позову по суті спору.
5.3.З огляду на викладене вище, колегія суддів при здійсненні касаційного перегляду у цій справі надає оцінку виключно доводам прокурора щодо належного/неналежного мотивування апеляційним судом оскаржуваної постанови. Водночас правильність залишення апеляційним судом позовної заяви без розгляду Судом не перевіряється, як і питання щодо обґрунтованості/безпідставності заявленого позову по суті спору.
5.4.Суд апеляційної інстанції під час винесення оскаржуваного рішення встановив підстави для залишення позову без розгляду на підставі пункту 2 частини першої статті 226 ГПК, що викладено в мотивувальній та резолютивній частинах постанови. 
5.5.Підставами для прийняття такого рішення визначено наступне: 
- матеріалами справи не підтверджується факт дотримання прокурором обов`язкової процедури, передбаченої частиною четвертою статті 23 Закону України "Про прокуратуру"; прокурор в цьому випадку не обґрунтував належних та достатніх підстав представництва інтересів держави в суді, що свідчить про відсутність у нього правових підстав для звернення до господарського суду з відповідним позовом в порядку представництва інтересів держави в особі позивача-1 (абзац 12 сторінки 21 постанови);
- оскільки АТ "ХАРТРОН" не є суб`єктом владних повноважень та органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, то звернення прокурора до суду у цій справі в інтересах держави в особі позивача-2 є безпідставним, а тому позовну заяву, подану в інтересах вказаної установи, в цій частині також належить залишити без розгляду на підставі пункту 2 частини першої статті 226 ГПК (передостанній абзац сторінки 25 постанови). 
5.6.Разом з тим мотивувальна частина оскаржуваної постанови містить й висновок суду апеляційної інстанції, з якого вбачається, що судом проаналізовано позовні вимоги прокурора та надано правову оцінку по суті спору (сторінки 8 - 14 постанови).
5.7.Так, апеляційний суд, зокрема, зазначив, що суд першої інстанції в цілому дійшов правильного висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та недоведеними (абзац 4 сторінки 14 постанови).
5.8.Однак, обставини дотримання прокурором процедури, встановленої частинами третьою та четвертою статті 23 Закону України "Про прокуратуру", яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом незалежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах, оскільки відповідно до положень статей 53, 174 ГПК недотримання такої процедури унеможливлює розгляд заявленого прокурором позову по суті (зазначений правовий висновок міститься, зокрема, у постанові  об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суд від 18.06.2021, постановах Верховного Суду від 26.02.2019 у справі №920/284/18, від 03.04.2019 у справі №909/63/18, від 17.04.2019 у справі №916/641/18, від 31.07.2019 у справі №916/2914/18, від 06.08.2019 у справі №912/2529/18, від 15.12.2020 у справі №904/82/19, від 27.07.2021 у справі №909/835/18).
5.9.Апеляційним судом не враховано, що залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи.
5.10.Отже, за умови наявності підстав для залишення позову прокурора без розгляду, суд апеляційної інстанції не мав правових підстав для надання оцінки обґрунтованості позовних вимог прокурора, розгляду та вирішення спору по суті, а був зобов`язаний обмежитись виключно мотивами прийняття рішення на підставі статті 226 ГПК.
5.11.З огляду на викладене вище, колегія суддів погоджується з доводами прокурора, що оскаржувана постанова апеляційного суду у цій справі прийнята з порушенням статей 53, 174, 226 ГПК, оскільки апеляційний господарський суд, приймаючи рішення про залишення позову прокурора без розгляду, надав правову оцінку обґрунтованості заявленого позову по суті спору, що не узгоджується із вищенаведеними правовими висновками Верховного Суду. 
6.Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
6.1.Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд (пунктом 3 частини першої статті 308 ГПК).
6.2.Відповідно до частин першої - четвертої статті 311 ГПК підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
6.3.Враховуючи те, що апеляційний суд, приймаючи рішення про залишення позову прокурора без розгляду, безпідставно надав правову оцінку обґрунтованості заявленого позову по суті спору, колегія суддів доходить висновку, що оскаржувана постанова підлягає зміні в її мотивувальній частині, з якої Суд вважає необхідним виключити висновки, що позовні вимоги є необґрунтованими та недоведеними. В іншій частині постанова, у тому числі і її резолютивна частина, підлягає залишенню без змін.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 311, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В :
1.Касаційну скаргу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону задовольнити.
2.Змінити мотивувальну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду від 11.04.2024 у справі №908/1866/16 шляхом виключення з неї висновків апеляційного суду щодо правової оцінки заявлених позовних вимог по суті спору.
3.У решті постанову Центрального апеляційного господарського суду від 11.04.2024 у справі №908/1866/16 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                             С.В. Бакуліна

Судді                                                                                 О.М. Баранець

                                                                                В.І. Студенець