ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року 
м. Київ
cправа №  910/2757/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Міщенка І. С. - головуючого, Берднік І. С., Зуєва В. А. 
у письмовому провадженні розглянув касаційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства агрофірма "Урожай" 
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2024 (Пономаренко Є. Ю. - головуючий, судді: Барсук М. А., Руденко М. А.) і ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.03.2024 (суддя Полякова К. В.) у справі  
за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства агрофірма "Урожай"
до Міністерства юстиції України
про визнання протиправним та скасування наказу. 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Узагальнений зміст позовних вимог і підстав позову
1.          Приватне сільськогосподарське підприємство агрофірма "Урожай" (далі - "Позивач", ПСПА "Урожай") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України (далі - "Відповідач", Мін`юст), в якому просило визнати протиправним та скасувати наказу Мін`юсту "Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора Лучківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області Чернової Юлії Миколаївни" від 28.08.2023 № 3072/5 (далі також оспорюваний Наказ).
2.          Обґрунтовуючи позовні вимоги, Позивач стверджував, що оспорюваний Наказ Відповідача порушує його права та законні інтереси, оскільки ставить під сумнів законність державної реєстрації його права власності на нежитлові будівлі, яка була проведена згаданим державним реєстратором.
Узагальнений зміст  і обґрунтування рішень судів попередніх інстанцій 
3.          Господарський суд міста Києва ухвалою від 13.03.2024, яку Північний апеляційний господарський суд своєю постановою від 20.05.2024 залишив без змін,  відмовив у відкритті провадження у цій справі. 
4.          Суд виснував, що спір між сторонами цієї справи не належить до юрисдикції господарських судів, оскільки є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Касаційна скарга
5.          Не погодившись із судовими рішеннями, ПСПА "Урожай" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати, а цю справу передати до місцевого суду для проводження розгляду.  
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Узагальнені доводи касаційної скарги
6.          Скаржник стверджує, що оскаржувані ухвалу і постанову прийнято порушенням положень пункту 13 частини першої статті 20, пункту 1 частини першої статті 175 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). 
7.          Обґрунтовуючи своє твердження пояснює, що оспорюваний Наказ Мін`юсту безпосередньо пов`язаний з державною реєстрацією права приватної власності на нежитлові будівлі, проведеної державним реєстратором за Позивачем і така реєстрація наразі оспорюється прокурором в іншій господарській справі за № 917/2319/23. Звідси наполягає, що між сторонами цієї справи існує спір про право, який має саме приватноправовий характер, що, в свою чергу, виключає розгляд позовної заяви в порядку адміністративного судочинства.       
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій
8.          Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
9.          Верховний Суд дослідив наведені у касаційній скарзі доводи, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевірив дотримання судами попередніх інстанцій положень процесуальних правових норм у спірних правовідносинах та вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких міркувань. 
10.          Предметом спору у цій справі є вимога ПСПА "Урожай" про визнання протиправним та скасування наказу Мін`юсту "Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора Лучківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області Чернової Юлії Миколаївни" від 28.08.2023 № 3072/5.
11.          Згідно ж цим Наказом державному реєстратору Лучківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області Черновій Юлії Миколаївні тимчасово блоковано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 14 днів.
12.          Суд касаційної інстанції враховує, що відповідно до статті   4   ГПК   України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (частини перша, друга).
13.          Згідно зі статтею   45   ГПК   України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.
14.          Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею   20   ГПК   України, згідно з пунктами 6, 13 частини першої якої до юрисдикції господарських судів відносяться справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці; вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.
15.          Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певну справу належить розглядати за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.
16.          При цьому визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
17.          В свою чергу згідно з приписами частини першої   статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
18.          Відповідно до пунктів 1, 2, 7 частини першої  статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
19.          Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
20.          За правилами пункту 1 частини першої  статті 19 КАС України   юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
21.          Велика Палата Верховного Суду в постановах, зокрема, від 29.05.2019 у справі   №  826/9341/17, від 19.06.2019 у справі № 802/385/18-а, від 06.11.2019 у справі   № 826/3731/18 висновувала щодо правил віднесення спорів до адміністративної юрисдикції, які полягають в наступному.
22.          До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
23.          Як вже вказувалося, спірним Наказом державному реєстратору Лучківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області Черновій Юлії Миколаївні тимчасово блоковано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 14 днів.
24.          При цьому, жодні рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, зокрема і щодо майна ПСПА "Урожай", вказаним Наказом не скасовувалися.
25.          Слід зазначити, що приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
26.          Як правильно виснували суди попередніх інстанцій, оскаржуваний Наказ не порушує майнового права чи інтересу Позивача, оскільки стосується лише тимчасового блокування державному реєстратору Лучківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області Черновій Юлії Миколаївні доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 
27.          Прийняття оспорюваного Наказу про блокування   державному реєстратору доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало формою реалізації Мін`юстом своїх   владних повноважень і оскарження вказаного Наказу жодним чином не пов`язане із захистом ПСПА "Урожай" свого права власності на нерухоме майно. Звідси доводи касаційної скарги про приватноправовий   характер спірних правовідносин є безпідставними. 
28.          Одночасно, судом касаційної інстанції (як і судами попередніх інстанцій) враховується, що скасування рішення державного реєстратора Лучківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області Чернової Юлії Миколаївни про державну реєстрацію права приватної власності на нерухоме майно за Позивачем та встановлення правового статусу такого нерухомого майна є предметом розгляду іншої справи №  917/2319/23 в Господарському суді Полтавської області. Саме спір у зазначеній справі стосується майнового інтересу Позивача.
29.          З огляду на викладене, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що, спір у даній справі не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, що в свою чергу було підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 175 ГПК України.
30.          Підстав для формування правового висновку щодо правильності застосовування відповідних норм процесуального права у спірних правовідносинах немає, з огляду на те, що касаційне провадження у цій справі здійснювалося з підстав касаційного оскарження, передбачених абзацом 2 частини другої статті 287 ГПК України.   
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
31.          Відповідно до частин першої - п`ятої статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. 
Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
32.          Відповідно до частини третьої статті 304 ГПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
33.          Пунктом 1 частини першої статті 308 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
34.          За змістом частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
35.          З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що доводи, викладені у касаційній скарзі, не підтвердилися, не спростовують висновків господарських судів попередніх інстанцій, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані ухвалу і постанову - без змін.
Судові витрати
36.          Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку, передбаченому статтею 129 ГПК України, покладається на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 304, 306, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства агрофірма "Урожай" залишити без задоволення. 
2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2024 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.03.2024 у справі №  910/2757/24  залишити без змін. 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                    Міщенко І.С.

Судді                                                                                                        Берднік І.С.

                                                                                                         Зуєв В.А.