УХВАЛА

22 липня 2024 року 
м. Київ

cправа №  915/1216/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:                                   Случ О. В. - головуючий (доповідач), Волковицька Н. О., Могил С. К., 
перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 
на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.06.2024 (головуючий суддя Савицький Я. Ф., судді Принцевська Н. М., Ярош А. І.)
у справі № 915/1216/21
за позовом Фермерського господарства "Селянське (фермерське) господарство "Спутнік" в особі голови Капіноса Василя Івановича 
до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області
про зобов`язання вчинити дії,     
ВСТАНОВИВ:
01.07.2024 скаржник подав до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.06.2024 у справі №   915/1216/21. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2024 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Случ   О.   В. - головуючий (доповідач), Волковицька Н. О., Могил   С.   К.
За результатами перевірки матеріалів поданої касаційної скарги Верховний Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.06.2024 у справі № 915/1216/21 і в обґрунтування цієї відмови зазначає про таке. 
За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. 
Згідно з пунктом 1 статті 6  Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
09.12.2021 рішенням Господарського суду Миколаївської області позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду ОСОБА_1 15.05.2024 звернулося до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Миколаївської області від 09.12.2021. 
05.06.2024 ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Миколаївської області від 09.12.2021 у справі № 915/1216/21 залишено без руху на підставі пункту 3 частини третьої статті 258 і частини третьої статті 260 Господарського процесуального кодексу України, оскільки апеляційна скарга подана з порушенням вимог частини першої статті 256 Господарського процесуального кодексу України після закінчення строків на апеляційне оскарження та без належного обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а також у зв`язку з відсутністю доказів надсилання копії апеляційної скарги позивачеві. 
18.06.2024 ухвалою Східного апеляційного господарського суду відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Миколаївської області від 09.12.2021 на підставі пункту 4 частини першої статті 261 Господарського процесуального кодексу України. 
Судом апеляційної інстанції встановлено, що 13.06.2024 від апелянта через систему "Електронний суд" до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано докази надсилання Фермерському господарству "Селянське (фермерське) господарство "Спутнік" копії апеляційної скарги з доданими до неї документами.
Крім того, також 13.06.2024, але, вже на адресу електронної пошти Південно-західного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшло пояснення щодо пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 09.12.2021 у справі № 915/1216/21, які є аналогічними попередньому клопотанню заявника, та містять посилання останнього на те, що лише після апеляційного перегляду цивільної справи № 475/379/22, а саме 13.05.2024 (складення повного тексту постанови Миколаївського апеляційного суду у справі № 475/379/22) ОСОБА_1 стало достовірно відомо, що рішення Господарського суду Одеської області від 09.12.2021 у справі № 915/1216/21 безпосередньо стосується його прав, інтересів та обов`язків, що не може вважатися поданням заяви у передбачений Господарським процесуальним кодексом України спосіб. 
Відповідно до частин п`ятої і шостої статті 42 Господарського процесуального кодексу України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Відповідно до частин п`ятої, шостої і восьмої статті 6 Господарського процесуального кодексу України, в редакції Законів України від 29.06.2023 № 3200-IX та від 19.10.2023 № 3424-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо уточнення обов`язків учасників судової справи", суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат. Якщо реєстрація електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконанням особи, яка зобов`язана його зареєструвати відповідно до цієї частини, передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки звернення до суду такою особою без реєстрації електронного кабінету у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду не застосовуються за умови, що особа заявила про такі обставини одночасно із поданням відповідного документа шляхом подання окремої обґрунтованої письмової заяви.
Реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.
Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Особливості використання електронного підпису в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Відповідно до відповідей № 2054097 і № 2054118, сформованих засобами підсистеми ЄСІТС "Електронний суд", вбачається, що ОСОБА_1 і адвокат Бєлік Сергій Валерійович мають зареєстровані Електронні кабінети у підсистемі Електронний суд ЄСІТС.
Враховуючи положення статті 6 Господарського процесуального кодексу України реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє особу права на подання документів до суду в паперовій формі, проте подання процесуальних та інших документів, вчинення інших процесуальних дій в електронній формі здійснюється виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного підпису, якщо інше не передбачено положеннями ГПК України.
Отже, ОСОБА_1 при поданні до суду апеляційної інстанції додаткових пояснень щодо поновлення строку у справі №   915/1216/21 в електронному вигляді не було дотримано вимог щодо форми заяви та порядку їх подання.
Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення з процесуальних питань та наслідки недотримання таких вимог визначені у статті 170 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до частини другої вказаної норми письмова заява, клопотання чи заперечення підписується заявником або його представником.
Відповідно до частини четвертої вказаної норми суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.
Отже, зазначені положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи адвокатом, зокрема шляхом подання документів до суду через електронні кабінети в ЄСІТС або в паперовій формі.
Крім того, у частині одинадцяті статті 242 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Проте, як зазначено вище, скаржник і його адвокат мають зареєстровані Електронні кабінети в підсистемі Електронний суд ЄСІТС.
Однак, скаржник жодним чином не обґрунтовує неможливість подання пояснень щодо пропущеного строку через Електронний кабінет в підсистемі Електронний суд ЄСІТС або в паперовій формі. 
Щодо посилань скаржника на те, що справу розглянуто неповноважним складом суду, оскільки суддя Принцевська Н. М. вже брала участь у розгляді справи №   915/1216/21 при винесенні постанови 13.06.2022, з посиланням на норми статті частини першої статті 36 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів зазначає, що такі доводи не знайшли свого підтвердження з огляду на таке.
Частиною першою статті 36 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.
При цьому, колегія суддів зазначає, що суддя Принцевська Н. М. не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції, окрім того, (1) постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.06.2022 було залишено без змін постановою Верховного Суду від 07.09.2024 і (2) склад колегії суддів апеляційної скарги з розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 визначено протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 16.05.2024.
Разом з тим, суд вважає доцільним відмітити, що доводи скаржника в цілому зводяться до незгоди з висновками суду апеляційної інстанції, необхідності переоцінки доказів у справі та безпосередньо пов`язані із встановленням фактичних обставин справи, тоді як суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
З урахуванням наведеного, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.06.2024 у справі № 915/1216/21 на підставі частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з її необґрунтованістю, оскільки правильне застосування норм права (зокрема, пункту 4 частини першої статті 261 Господарського процесуального кодексу України) судом апеляційної інстанції є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.
Керуючись статтями 234, 235, 287, частиною другою статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.06.2024 у справі № 915/1216/21. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає. 

Головуючий                                                                                О. В. Случ 

Судді                                                                                          Н. О. Волковицька  

                                                                                                            С. К. Могил