ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 року 
м. Київ

cправа №  911/571/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Баранець О. М. - головуючий, Мамалуй О. О., Студенець В.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу 
ОСОБА_1 
на ухвалу Господарського суду Київської області
у складі судді Мальованої Л.Я.
від 03.04.2024
та на постанову Північного апеляційного господарського суду 
у складі колегії суддів:   Гаврилюка О.М., Майданевича А.Г., Ткаченка Б.О. 
від 28.05.2024 
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Софт Маркет Солюшн"
до: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія "Техімпекс",
2) ОСОБА_1 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - 1: Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія "Імперіум",
про визначення розміру статутного капіталу та розмірів часток учасників товариства,
ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст позовної заяви та заяви про забезпечення позову
У березні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Софт Маркет Солюшн» звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» та ОСОБА_1 про визначення розміру статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» та розмірів часток учасників товариства.
01.04.2024 до Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань», в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводити реєстраційні дії, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс», а саме: вносити зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про зміну частки засновника (учасника) у статутному капіталі, зміну розміру статутного капіталу товариства.
Також заявник просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на частку Товариства з обмеженою відповідальністю «Софт Маркет Солюшн» в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» у розмірі 100%, що у грошовому еквіваленті складає 30 000 000 грн.
В обґрунтування поданої заяви позивач посилається на те, що невжиття заходів до забезпечення позову у даній справі може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду та поновлення прав позивача, у разі, якщо судом буде встановлено, що позивачу належать відповідні суб`єктивні матеріальні права, за захистом яких він звернувся до суду, та є факти їх порушення. Невжиття таких заходів забезпечення позову може призвести до необхідності звернення з новим позовом.
2. Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та постанови апеляційного господарського суду і мотиви їх прийняття.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.04.2024, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2024, у справі №  911/571/24 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Софт Маркет Солюшн» про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено.
Вжито заходів до забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань», в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводити реєстраційні дії, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково- виробнича компанія «Техімпекс» (ідентифікаційний код 32499006; 07400, Київська область, м. Бровари, бул. Незалежності, 14), а саме: вносити зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про зміну частки засновника (учасника) у статутному капіталі, зміну розміру статутного капіталу товариства.
Вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на частку Товариства з обмеженою відповідальністю «Софт Маркет Солюшн» (ідентифікаційний код 43227658; 01021, м. Київ, вул. Михайла Грушевського, 28/2, офіс 43) в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» (ідентифікаційний код 32499006; 07400, Київська область, м. Бровари, бул.  Незалежності, 14) у розмірі 100%, що у грошовому еквіваленті складає 30  000  000 (тридцять мільйонів)  грн.
Рішення судів мотивовані тим, що застосування заходів забезпечення позову шляхом вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань», в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводити реєстраційні дії, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» (ідентифікаційний код 32499006; 07400, Київська область, м. Бровари, бул. Незалежності, 14), а саме: вносити зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про зміну частки засновника (учасника) у статутному капіталі, зміну розміру статутного капіталу товариства та шляхом накладення арешту на частку Товариства з обмеженою відповідальністю «Софт Маркет Солюшн» (ідентифікаційний код 43227658; 01021, м. Київ, вул. Михайла Грушевського, 28/2, офіс 43) в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» (ідентифікаційний код 32499006; 07400, Київська область, м. Бровари, бул. Незалежності, 14) у розмірі 100%, що у грошовому еквіваленті складає 30 000 000 (тридцять мільйонів) грн, не порушує прав та охоронюваних законом інтересів відповідача чи інших осіб, які не є учасниками справи, а лише запровадить законні обмеження, наявність яких дозволить створити належні умови для розгляду позову по суті, а в разі задоволення позову сприятимуть справедливому та ефективному захисту порушених прав позивача в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду.
Накладення арешту на частку в статутному капіталі товариства носить тимчасовий характер, не завдасть шкоди та збитків ні відповідачам, ні іншим особам та не позбавить можливості здійснення господарської діяльності, отримання доходів, сплати податків тощо, а лише тимчасово обмежить право власника спірної частки на її відчуження. Водночас, вжиття наведених заходів забезпечення позову спрямоване виключно на збереження існуючого становища та на ефективний захист порушених прав та інтересів позивача у випадку задоволення позову.
Вжиті заходи забезпечення позову відповідають процесуальним нормам, що регулюють такі правовідносини, та вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між заходом забезпечення позову і обґрунтованим припущенням, що невжиття заходу може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду і такі заходи спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.
Також вжиті судом заходи забезпечення позову є тимчасовими та не мають своїм наслідком будь-якого перешкоджання господарській діяльності товариства, не несуть для учасників справи загрози збитків, спрямовані на запобігання імовірним порушенням прав позивача та забезпечення збалансованості інтересів сторін.
3. Короткий зміст вимог касаційної скарги.
ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Київської області від 03.04.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2024 у справі №911/571/24, у якій просив їх скасувати, в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Софт Маркет Солюшн» про забезпечення позову відмовити.
4. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу.
Касаційна скарга подана на підставі абзацу 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
В обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень заявник вказав на порушення судами попередніх інстанцій при постановленні оскаржених рішень норм процесуального права, а саме статті 136 ГПК України. Зазначив про те, що вжиті судами попередніх інстанцій заходи забезпечення позову є безпідставними так як на момент їх запровадження зберігають свою чинність аналогічні заходи забезпечення позову, що вжиті судом у справі №  911/1430/23, що виключає підстави стверджувати, що невжиття заходів забезпечення позову в цій справі може вплинути на ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, адже і без застосування судом таких заходів державним реєстраторам заборонено проводити реєстраційні дії відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» щодо зміни розміру статутного капіталу та складу його учасників. А також зазначив, що оскільки позовні вимоги, що заявлені у цій справі є вимогами немайнового характеру, то такий захід забезпечення позову, як накладення арешту на майно (частку в статутному капіталі) не є співмірним з предметом спору.
5.Узагальнена позиція інших учасників справи.
Позивач у відзиві на касаційну скаргу просив залишити її без задоволення, оскаржені судові рішення залишити без змін. 
Відповідач-1 правом подати відзив на касаційну скаргу не скористався, що не перешкоджає касаційному перегляду судових рішень.
6. Позиція Верховного Суду.
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій
Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
Відповідно до частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Щодо суті касаційної скарги
Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.
Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
Підстави для застосування заходів забезпечення позову визначено у статті 136 ГПК України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до частини 1 та частини 4 статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього або у інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Під час вирішення питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. 
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.
При цьому обґрунтування необхідності забезпечення позову покладається саме на особу, яка клопоче про таке забезпечення та полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.
Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків від заборони відповідачу або іншим особам вчиняти певні дії.
Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.
У цій справі Товариством з обмеженою відповідальністю «Софт Маркет Солюшн» заявлено немайнові вимоги у корпоративному спорі до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» та ОСОБА_1 про визначення розміру статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» та розмірів часток учасників товариства.
Якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
У цій справі суди попередніх інстанцій визнали обгрунтованими доводи позивача, що вжиття такого заходу забезпечення позову, як заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань». У разі його вжиття нотаріуси або державні реєстратори не зможуть змінити відомості, зокрема, щодо керівництва юридичної особи та інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи. 
А також, що у даному випадку відсутні заборони до застосування заходів забезпечення позову, визначених у поданій заяві позивачем, оскільки позивач просить накласти арешт на частку у статутному капіталі товариства у розмірі 100%, посилаючись на володіння 100% часток статутного капіталу та необхідності визначити розмір частки в статутному капіталі ТОВ «НВК «Техімпекс» за відповдіачем-2 в розмірі 0%, враховуючи наявну претензію останнього на частку в статутному капіталі ТОВ «НВК «Техімпекс» у розмірі 100% (як стверджує ОСОБА_1 в рамках справи № 911/1430/23 підставами такої вимоги є вибуття з його володіння частки у розмірі 50% статутного капіталу товариства та належність йому переважного права на набуття іншої частки у розмірі 50%, яка відчужена учасником, отже фактично оспорює право на набуття ТОВ «Софт Маркет Солюшн» частки у розмірі 100% статутного капіталу ТОВ «НВК «Техімпекс»), тому така частка є безпосереднім предметом спору.
Верховний Суд виходить з того, що заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову на забезпечення якого подана відповідна заява, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового акта постановленого саме у цій справі. Оскільки метою вжиття заходів до забезпечення позову є запобігання утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи у якій було подано позов, в разі його задоволення, а не будь-якого рішення, ухваленого судом у іншій справі.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2024 у справі №754/5683/22 сформовано наступну правову позицію, що як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.
Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17).
Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.
Позивач обґрунтував необхідність вжиття заходів забезпечення позову і суди попередніх інстанцій обґрунтовано погодилися з доводами позивача про те, що невжиття заходів до забезпечення позову заявлених у цій справі може істотно ускладнити або навіть унеможливити виконання рішення суду та поновлення прав позивача, у разі, якщо судом буде встановлено, що позивачу належать відповідні суб`єктивні матеріальні права, за захистом яких він звернувся до суду, та є факти їх порушення. Невжиття таких заходів забезпечення позову може призвести до необхідності звернення з новими позовами.
Накладення арешту на частку в статутному капіталі товариства носить тимчасовий характер, не завдасть шкоди та збитків ні відповідачам, ні іншим особам та не позбавить можливості здійснення господарської діяльності, отримання доходів, сплати податків тощо, а лише тимчасово обмежить право власника спірної частки на її відчуження. Водночас, вжиття наведених заходів забезпечення позову спрямоване виключно на збереження існуючого становища та на ефективний захист порушених прав та інтересів позивача у випадку задоволення позову.
Доводи касаційної скарги відповідача-2 наведених висновків не спростовують та не впливають на них. 
Зі змісту оскаржуваних ухвали та постанови вбачається, що ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій судові рішення не суперечать та узгоджуються з актуальними правовими висновками Верховного Суду в контексті забезпечення позову, зокрема з наведеними вище висновками Великої Палати Верховного Суду, сформованими у справі № 754/5683/22.
Також безпідставними є доводи відповідача-2 що застосовані у цій справі заходи забезпечення позову вже були застосовані у справі № 911/1430/23, зважаючи на те, що метою вжиття заходів до забезпечення позову є запобігання утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи у якій було подано позов, в разі його задоволення, а не будь-якого рішення, ухваленого судом у іншій справі, а також зважаючи на відсутність законодавчої заборони на вжиття заходів забезпечення позову у такому випадку.
Крім того, Верховний Суд зауважує, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи, яке розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду (частини перша, друга статті 145 ГПК України).
Отже, учасники справи не позбавлені права, відповідно до положень статті 145 ГПК України, звернутись до суду з вмотивованим клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, якщо вважають їх, зокрема, неспівмірними чи такими, що порушують їх права, або внаслідок виявлення нових обставин, які впливають на необхідність забезпечення позову.
За таких обставин, підстав для скасування ухвали місцевого господарського суду та постанови суду апеляційної інстанції з наведених у касаційній скарзі підстав, не вбачається.
Висновки Верховного Суду
Ураховуючи те, що доводи скаржника про порушення судами першої та  апеляційної інстанції норм процесуального права не знайшли свого підтвердження, підстав для їх скасування та задоволення касаційної скарги колегія суддів не вбачає.
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина 1 статті 300 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 308 зазначеного Кодексу суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.
Відповідно до частини 1 статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розподіл судових витрат
Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України необхідно покласти на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
П О   С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 03.04.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2024 у справі №  911/571/24 залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                О. Баранець 

Судді                                                                                          О. Мамалуй

                                                                                              В. Студенець