УХВАЛА

18 липня 2024 року 
м. Київ

cправа №  920/11/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Берднік І.С. - головуючого, Зуєва В.А., Міщенка І.С.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Сумської міської ради
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2024 (у складі колегії суддів: Козир Т.П. (головуючий), Агрикова О.В., Мальченко А.О.)
та рішення Господарського суду Сумської області від 06.03.2024 (суддя Жерьобкіна Є.А.) в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 28    343,88 грн

у справі за позовом Сумської міської ради 
до Фізичної особи - підприємця Соломахи Володимира Миколайовича 
про стягнення 132    104, 69 грн,

ВСТАНОВИВ: 
04.07.2024 Сумська міська рада засобами поштового зв`язку подала до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на  постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2024 та рішення Господарського суду Сумської області від 06.03.2024 у справі №920/11/24.
Розглянувши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 920/11/24, зважаючи на таке. 
За приписами пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За змістом пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до частини сьомої цієї ж статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 встановлено у розмірі 3    028,00 грн. 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
Предметом позову у цій справі є стягнення 132    104, 69 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому у розумінні ГПК справа № 920/11/24 є малозначною.
Скаржник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа № 920/11/24 становить значний суспільний інтерес (підпункти «а», «в» пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України).
Обґрунтувань відсутності єдності правозастосовчої практики розгляду судами спорів у подібних правовідносинах, які могли б бути визнані Судом такими, що підпадають під дію підпункту «а» пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, у касаційній скарзі не наведено, а обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, не вказує на наявність підстави, передбаченої підпунктом  «а»  пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України.
Обґрунтування наявності підстави для відкриття касаційного провадження, передбаченої підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, є абстрактним і не вказує на те, що саме справа № 920/11/24 становить значний суспільний інтерес.
Інших підстав, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України, за яких Суд міг би визнати, що оскаржені судові рішення у справі № 920/11/24 підлягають касаційному оскарженню, скаржник не наводить.
Вивчивши і проаналізувавши матеріали касаційної скарги, інших передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України підстав для розгляду касаційної скарги Верховний Суд також не вбачає. 
Ураховуючи викладене, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 920/11/24.
Керуючись статтями 163, 234, 235, 287, пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України, Суд
УХВАЛИВ:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 920/11/24 за касаційною скаргою Сумської міської ради на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2024 та рішення Господарського суду Сумської області від 06.03.2024 (в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 28    343,88 грн).
2. Копію цієї ухвали, оригінал касаційної скарги разом із доданими до скарги матеріалами надіслати скаржникові.
3. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Головуючий  суддя                                                                            І. С. Берднік
Судді:                                                                                                   В. А. Зуєв
                                                                                                             І. С. Міщенко