УХВАЛА

25 червня 2024 року 
м. Київ

cправа №  910/11894/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Багай Н. О.,
секретар судового засідання - Лелюх Є. П.,
за участю представників:
прокуратури - Сімаченко А. О.(прокурор за посвідченням),
позивача - Пилипчук І. І. (у порядку самопредставництва),
відповідача-1 - не з`явилися,
відповідача-2 - не з`явилися,
третьої особи - не з`явилися,
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаргос"
на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2023 (суддя Грєхова О. А.) та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2024 (судді: Коробенко Г. П. - головуючий, Скрипка І. М., Хрипун О. О.) у справі
за позовом першого заступника керівника Солом`янської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради
до: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаргос", 2) Приватного підприємства "Меткон",
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогач Вадим Вікторович,
про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:
У липні 2023 року перший заступник керівника Солом`янської окружної прокуратури міста Києва звернувся до Господарського суду міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаргос" (далі - ТОВ "Фаргос") та Приватного підприємства "Меткон" (далі - ПП "Меткон") про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою.
Позовні вимоги обґрунтовані неправомірним набуттям ТОВ "Фаргос" майна у власність внаслідок реєстрації за ПП "Меткон", а потім за ТОВ "Фаргос" права власності на майно в обхід закону та надання державним органам документів, які не відповідають вимогам законодавства з метою введення держави в оману задля реєстрації права власності на нерухоме майно.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.11.2023, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2024, позов задоволено повністю.
Судові рішення мотивовані тим, що оскільки спірна земельна ділянка відноситься до земель природно-заповідного та водного фонду, які перебувають під особливою охороною держави та заволодіння якими всупереч вимогам Земельного кодексу України є недопустимим, розмістивши спірну будівлю на спірній земельній ділянці, яка належить територіальній громаді м. Києва на праві комунальної власності, забудовник допустив порушення прав усіх жителів столиці, тому звільнення земельної ділянки від об`єкта нерухомості в повній мірі відповідає принципам "балансу інтересів", "пропорційності", "справедливої рівноваги", про дотримання яких неодноразово зазначалося у рішеннях Європейського суду з прав людини, що зумовлює відсутність у цій справі непропорційного втручання у право мирного володіння майном. Оскільки відповідачі не надали суду будь-яких належних та допустимих доказів у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України наявності обставин, які б у своїй сукупності дали б змогу дійти протилежного висновку та відповідно спростовували б доводи прокуратури та позивача, то за таких підстав позовні вимоги було задоволено.
У касаційній скарзі ТОВ "Фаргос" просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
На обґрунтовування наявності підстави для касаційного оскарження згідно з положеннями пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України скаржник посилається на застосування в оскаржуваних судових рішеннях судами попередніх інстанцій норми права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.09.2022 у справі № 910/3493/21, від 16.03.2021 у справі №  905/1232/19, від 02.03.2021 у справі № 922/2319/20, від 16.02.2021 у справі № 913/502/19, від 13.08.2020 у справі № 916/1168/17 щодо недопустимості доказів, які отримані внаслідок порушення закону, що тягар доведення недопустимості доказу покладено на особу, яка наполягає на тому, що судом використано недопустимий доказ. 
Так, скаржник наголошує на тому, що суди попередніх інстанцій вирішили справу на підставі недопустимих доказів, а саме "Технічний звіт щодо вишукувальних робіт при здійсненні моніторингу земель та контролю за їх використанням та охороною - матеріали топографо-геодезичних та вишукувальних робіт земельних ділянок за адресою: вулиця Петра Радченка, 27 у Солом`янському районі міста Києва" виготовленого КП "Київський інститут земельних відносин" та "Протокол огляду місця події від 29.06.2023 у кримінальному провадженні №  12023105090000432 від 30.03.2023", оскільки такі докази були отримані з порушенням порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.
Скаржник також вважає, що всупереч положенням статей 86, 236, 269, 282 ГПК України, суди попередніх інстанцій, встановивши лише той факт, що Київрада не приймала рішень про надання спірної земельної ділянки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ПП "Меткон" та ТОВ "Фаргос" у власність або користування та про те, що будь-яких дозвільних документів на будівництво саме за цією адресою компетентні органи не видавали, а також з огляду на відсутність вироку, яким би було встановлено підробку договору купівлі- продажу, виданого Товарною біржею "Народна", 17.05.2001 за реєстровим № А 2001/0304, на підставі якого укладено нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу від 23.06.2016 та від 01.12.2016, дійшли передчасного, недоведеного висновку, що спірне майно, власником якого на підставі договору купівлі-продажу від 01.12.2016 є ТОВ "Фаргос", є самочинним будівництвом.
Верховний Суд ухвалою від 10.06.2024 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Фаргос" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2024 у справі № 910/11894/23 та призначив справу до розгляду на 25.06.2024.
Під час розгляду матеріалів касаційної скарги у справі № 910/11894/23 установлено, що на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини 3 статті 302 ГПК України передано справу № 914/1785/22 з огляду на наявність підстав для відступлення від правових висновків, викладених у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 02.06.2021 у справі № 509/11/17, від 30.09.2022 у справі № 201/2471/20, від 15.03.2023 у справі № 205/213/22, від 05.04.2023 у справі № 199/6251/18, від 31.05.2023 у справі №  201/4483/20, про те, що належним відповідачем за позовом власника землі про знесення об`єкта самочинного будівництва є останній набувач такого об`єкта, який зареєстрував за собою право власності на самочинне будівництво, а не його забудовник.
Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
Ураховуючи викладене, з метою дотримання єдності судової практики та зважаючи, що правовідносини у цій справі № 910/11894/23 та у справі № 914/1785/22 за характером спору, сферою правового регулювання та ключовою правовою проблемою є подібними, висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 914/1785/22 має суттєве значення для вирішення спору в цій справі, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 914/1785/22. 
Керуючись статтями 228, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:
Зупинити касаційне провадження у справі № 910/11894/23 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку судових рішень у справі № 914/1785/22 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          Ю. Я. Чумак

Судді                                                                                                    Т. Б. Дроботова

                                                                                                    Н. О. Багай