УХВАЛА

09 вересня 2024 року 
м. Київ

cправа №  925/632/19 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Рогач Л. І. - головуючої, Багай Н. О., Мачульського Г. М.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 
про ухвалення додаткового рішення
у справі за позовом Фермерського господарства "Петраківське"
до Катеринопільської селищної ради
про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до Господарського суду Черкаської області із заявою про вступ у справу як третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору, в якій просив суд визнати неукладеним договір оренди землі від 20.04.2012.
Господарський суд Черкаської області ухвалою від 16.02.2023, зокрема, відмовив ОСОБА_1 у задоволенні заяви від 22.12.2022 про вступ у справу та відмовив у прийнятті до розгляду позову ОСОБА_1 про визнання неукладеним договору оренди землі від 20.04.2012.
ОСОБА_1 оскаржив зазначену ухвалу в апеляційному порядку.
Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 13.03.2023 повернув апеляційну скаргу ОСОБА_1 як таку, що подана на ухвалу, яка не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.
13.04.2023 ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2023, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Верховний Суд постановою від 19.06.2023 задовольнив касаційну скаргу ОСОБА_1 , скасував ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2023, справу направив до Північного апеляційного господарського суду для продовження розгляду матеріалів апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 16.02.2023.
02.09.2024 ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить ухвалити додаткову постанову, якою стягнути з позивача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10  000,00  грн.
Зазначену заяву позивач мотивує тим, що постановою Верховного Суду не вирішено питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Протоколом передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 02.09.2024 заяву у цій справі передано колегії суддів у складі: Рогач Л. І. - головуючої, Багай Н. О., Мачульського Г. М.
Розглянувши заяву ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про відмову в ухваленні додаткового рішення з огляду на таке.
Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Частиною першою статті 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За приписами частини першої статті 315 ГПК України у резолютивній частині постанови касаційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення, а також розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
Відповідно до частини чотирнадцятої статті 129 ГПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Отже, суд касаційної інстанції здійснює розподіл судових витрат (в тому числі витрат на професійну правничу допомогу) у справі лише у разі прийняття ним постанови про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення чи зміну остаточного судового рішення, прийнятого по суті заявлених вимог. При цьому у випадках скасування касаційним судом рішення суду першої інстанції або постанови апеляційної інстанції з направленням справи на новий розгляд судові витрати у справі підлягають розподілу господарським судом, який вирішує спір по суті за результатами нового розгляду справи.
Так, Верховний Суд у пункті 6.1 постанови від 19.06.2023 зазначив, що оскільки суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється.
Враховуючи викладене, у Верховного Суду немає правових підстав для здійснення розподілу судових витрат відповідно до вимог частини чотирнадцятої статті 129 ГПК України і відповідно прийняття додаткової постанови у цій справі.
Керуючись статтями 129, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити ОСОБА_1 в ухваленні додаткового рішення у справі №  925/632/19.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуюча                                                                                          Л. Рогач

Судді                                                                                                    Н. Багай

                                                                                                    Г. Мачульський