УХВАЛА

09 вересня 2024 року 
м. Київ
cправа №  922/43/22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кролевець О.А. - головуючий, Бакуліна С.В., Студенець В.І.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Фермерського господарства "Колос"
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 30.07.2024
(головуючий - Слободін М.М., судді Гребенюк Н.В., Шутенко І.А.)
у справі №922/43/22 
за позовом Глобенка Сергія Олександровича в інтересах Фермерського господарства "Колос"
до ОСОБА_2 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - ТОВ "Кернел-Трейд"
про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У 2022 році Глобенко Сергій Олександрович в інтересах Фермерського господарства "Колос" звернувся до Господарського суду Харківської області в порядку           ст. 54 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) із позовом до ОСОБА_2 про стягнення 447 498,35 грн збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) її посадової особи. 

Позов обґрунтовано тим, що під час проведеного службового розслідування було встановлено факт неналежного виконання посадових обов`язків головою Фермерського господарства "Колос" ОСОБА_2, а саме: укладення договору поставки №ХРВ22-00753 від 12.07.2021 з перевищенням повноважень, передбачених Статутом Фермерського господарства "Колос", через що останньому завдано збитків у розмірі 447 498,35 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 22.11.2022 у справі №922/43/22 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 30.07.2024 у справі №922/43/22 рішення Господарського суду Харківської області від 22.11.2022 у справі №922/43/22 змінено. Виключено з тексту рішення Господарського суду Харківської області від 22.11.2022 у справі №922/43/22 висновок про неукладеність договору № ХРВ22-00753 від 12.07.2021. Викладено судове рішення у справі №922/43/22 в редакції даної постанови. Стягнуто з Фермерського господарства "Колос" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд" судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 10 068,72 грн, витрати, понесені на проведення судових експертиз, у розмірі 31 067,41 грн.

20.08.2024 Фермерське господарство "Колос" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Східного апеляційного господарського суду від 30.07.2024 у справі №922/43/22.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Фермерського господарства "Колос", Суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. 

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, передбачених підпунктами "а-г" цієї норми.

За змістом ч. 7 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2022 року встановлений у розмірі 2481,00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 163 ГПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом спору у справі №922/43/22 є стягнення 447 498,35 грн збитків, тобто ціна позову є меншою за п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 2022 рік - 1     240 500,00 грн), тому в розумінні ГПК України судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пп. "а-г" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Водночас у п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України передбачено випадки наявності підстав для перегляду в касаційному порядку судових рішень у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Разом з тим, скаржник у касаційній скарзі зазначає про наявність підстав для перегляду у касаційному порядку оскаржуваного судового рішення, що передбачена пп.пп. "б", "в" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України. Необхідність відкриття касаційного провадження обґрунтовує тим, що за існуючого конфлікту з головою Фермерського господарства та відсторонення його від виконання посадових обов`язків, власник Фермерського господарства «Колос» не має можливості звертатися до суду з будь-яким іншим позовом поза відносинами представництва. Скаржник звертає увагу, що за існуючих фактичних обставин, беручи до уваги неможливість звернення власника з будь-яким іншим позовом, окрім позову про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою - позивач не має можливості спростувати обставини, встановлені у справі №922/43/22, в будь-якому іншому спорі. Відтак, на думку скаржника, даний випадок включається до числа випадків, передбачених пп. «б» п. 2 ч. 3 ст.287 ГПК України, за яких судове рішення підлягає касаційному оскарженню. Окрім того вказує, що наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 с. Топольське, яке є місцезнаходженням позивача, Оскільської територіальної громади Ізюмського району Харківської області згідно з розділом І наказу віднесене до переліку Територій активних бойових дій у період з 24.02.2022 по 01.04.2022 та у період з 11.09.2022 по 24.09.2022. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 с. Топольське Оскільської територіальної громади Ізюмського району Харківської області згідно з розділом II наказу віднесене до переліку тимчасово окупованих російською федерацією територій України у період з 01.04.2022 по 11.09.2022. За час активних бойових дій та окупації вся виробнича база господарства знищена, документація та електронний облік втрачені. Фермерське господарство «Колос» звернулось до місцевої військової адміністрації стосовно проведення комісійного обстеження об`єктів, пошкоджених внаслідок збройної агресії російської федерації, та до правоохоронних органів із заявою про вчинення злочину, порушено кримінальну справу (витяг з ЄРДР від 30.12.2022 за № 12022221070001750). З огляду на вказане, справа №922/43/22 також має виняткове значення для скаржника, оскільки від встановлення обставин у цій справі залежить і наявність або відсутність майнових зобов`язань Фермерського господарства «Колос» перед ТОВ «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД» та відповідальність у вигляді штрафу в сумі 15     301     102,80 грн. Станом на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції вже існує рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» у складі третейського судді Сліпченка Ю.А. від 02.02.2023 у справі №1/320, яким з Фермерського господарства «Колос» стягнуто суму штрафу 15     301     102,80 грн і ТОВ «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД» у примусовому порядку вимагає його виконання. Отже, касаційна скарга, на думку скаржника, є прийнятною в тому числі й тому, що наявні обставини, передбачені пп. «в» п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Посилання скаржника на те, що справа №922/43/22 має виняткове значення для скаржника визнаються необґрунтованими, оскільки вищевказані доводи зводяться до незгоди із судовим рішенням суду попередньої інстанції і в цілому до заперечення результату розгляду справи, що не може свідчити про винятковість справи для скаржника.

Окрім того, посилання скаржника, що він позбавлений можливості спростувати встановлені обставини у справі №922/43/22 в будь-якому іншому спорі, судом касаційної інстанції не можуть бути прийняті до уваги, оскільки скаржником у касаційній скарзі не зазначено номер справи/справ, при розгляді якої/яких він позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскаржуваним судовим рішенням.

Суд зазначає, що незгода із рішенням суду попередньої інстанції не свідчить про його незаконність, як і не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для скаржника внаслідок прийняття цього рішення, оскільки настання таких наслідків у випадку прийняття судового рішення не на користь скаржника є звичайним передбачуваним процесом.

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomez de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Таким чином, у Верховного Суду є право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у ч. 1 ст. 293 ГПК України, і це повністю узгоджується з положеннями ст. 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

Оскільки предметом спору у справі №922/43/22 є стягнення грошової суми, що є меншою, ніж п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а в касаційній скарзі не наведено іншого обґрунтування щодо наявності підстав, передбачених пп. "а-г" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, то касаційну скаргу Фермерського господарства "Колос" подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи вищевикладене, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фермерського господарства "Колос" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 30.07.2024 у справі №922/43/22 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 293 ГПК України.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1.Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фермерського господарства "Колос" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 30.07.2024 у справі №922/43/22.
2.Копії ухвали надіслати учасникам справи.
3.Надіслати скаржнику касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами. Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя                                                                       О.А. Кролевець

Судді                                                                                                    С.В. Бакуліна

                                                                                                    В.І. Студенець