УХВАЛА

01 липня 2024 року 
м. Київ

cправа №  910/8419/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Бенедисюка І.М. (головуючий), Ємця А.А., Колос І.Б.,
розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Діджітал Солюшнс",
на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду                    від 20.11.2023
за позовом комунального підприємства "Головний інформаційно-обчислювальний центр"
до державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій"
про скасування рішень та відмову у реєстрації торговельної марки,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю "Діджітал Солюшнс",

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Діджітал Солюшнс"(далі - ТОВ "Діджітал Солюшнс", третя особа, скаржник) повторно після закриття провадження у справі № 910/8419/22 ухвалою Верховного Суду від 18.01.2024 (підстава - пункт 2 частини першої статті 296 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, Кодекс) звернулося 26.05.2024 через підсистему "Електронний суд" до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просило скасувати додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 зі справи № 910/8419/22; справу направити на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду. Крім того, прохальна частина касаційної скарги містила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Ухвалою Верховного Суду від 04.06.2024: касаційну скаргу третьої особи залишено без руху, з підстав порушення вимог частини другої статті 288 ГПК України (пропуск строку на касаційне звернення та неналежне обґрунтування клопотання про його поновлення); надано скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю не більше 10 днів з дня вручення ухвали; роз'яснено ТОВ "Діджітал Солюшнс", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, судом буде відмовлено у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої  статті 293 ГПК України.

ТОВ "Діджітал Солюшнс" 12.06.2024 звернулося із заявою про усунення недоліків касаційної скарги, в якій крім обставин поважності пропуску строку, викладених у касаційній скарзі від 26.05.2024, додатково посилається на тимчасову непрацездатність єдиного представника третьої особи, викликану переломом обох кінцівок, у період ухвалення судом касаційної інстанції рішення про закриття касаційного провадження до кінця травня 2024 року. Наведені обставини, на думку представника скаржника, є поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження додаткового судового рішення апеляційної інстанції.

Склад судової колегії змінився, що підтверджується Протоколами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.06.2024 та від 01.07.2024.

Відповідно до частин першої та другої статті 294 ГПК України передбачено, що за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі. До відкриття касаційного провадження учасники справи мають право подати заперечення проти відкриття касаційного провадження.

Комунальне підприємство "Головний інформаційно-обчислювальний центр"        (далі - КП "ГІОЦ", позивач) звернулося 29.05.2024 через підсистему "Електронний суд" до Верховного Суду із заявою про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Діджітал Солюшнс" на спірну додаткову постанову апеляційної інстанції від 20.11.2023 у цій справі, мотивованою неналежним обґрунтуваннями третьою особою обставин поважності пропуску строку на повторне звернення з касаційною скаргою. Крім того, позивач просить визнати зловживанням процесуальними правами подання ТОВ "Діджітал Солюшнс" з касаційною скаргою на підставі частини третьої статті 43 ГПК України та залишити її без розгляду. Позивач вважає, що у діях представника третьої особи вбачаються ознаки зловживання процесуальними правами з метою затягування розгляду справи.

Відповідно до частини третьої статті 294 ГПК України питання про відкриття касаційного провадження у справі вирішується колегією суддів у складі трьох суддів не пізніше двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня надходження заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, визначеному статтею 292 цього Кодексу. При цьому, положеннями частини четвертої      статті 294 ГПК України визначено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Касаційна скарга ТОВ "Діджітал Солюшнс", подана на підставі пункту 1 частини першої статті 287 ГПК України, з обґрунтуванням того, у чому полягає порушення норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права судом апеляційної інстанції, з урахуванням вимог     пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України та пункту 1 частини другої    статті 287 ГПК України.

Проаналізувавши касаційну скаргу третьої особи, колегія суддів дійшла висновку, що вона відповідає вимогам статті 290 ГПК України щодо її форми та змісту, а подані матеріали достатні для касаційного розгляду.

Щодо клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Згідно з частиною першою статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частинами першою та другою статті 288 ГПК України визначено, що: касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення; учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Верховним Судом встановлено, що додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду у справі № 910/8419/22 ухвалено 20.11.2023, повний її текст виготовлено 27.11.2023. Первинно скаржник звернувся з касаційною скаргою у межах процесуального строку на оскарження, оскільки останнім днем для звернення з касаційною скаргою на додатковий судовий акт апеляційної інстанції було 18.12.2023. При цьому третя особа звернулася з касаційною скаргою 09.12.2023. Касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою було відкрито, а справа була призначена до розгляду на 18.01.2024 о 10:40. У наступному 17.01.2024 від позивача надійшла заява про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Діджітал Солюшнс", оскільки касаційна скарга підписана адвокатом без належного підтвердження права на її підписання/подання (без повноважень), оскільки доданий до неї ордер (у вигляді не підписаної скан-копії), не відповідає вимогам статті 62, 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", п.п. 9, 12 Положення про ордер, де визначено, що обов'язковим реквізитом  ордера є підпис адвоката. Зазначена заява позивача була задоволена, а касаційне провадження у справі закрито ухвалою Верховного Суду  від 18.01.2024.

Скаржник, мотивуючи підстави для поновлення строку, додатково після залишення касаційної скарги без руху вказує, що на момент постановлення ухвали від 18.01.2024 про закриття касаційного провадження Верховним Судом, його представник отримав переломи обох рук та доволі тривалий час проходив лікування (зазначене підтверджується копіями заключень лікаря ортопеда-травматолога від 07.02.2024 та від 08.03.2024). Вказане фізично позбавило представника скаржника звернутися з касаційною скаргою повторно раніше, оскільки можливість повноцінно стати до праці отримав лише на початку у кінці травня 2024 року, а тому наведені обставини у взаємозв'язку із закриттям провадження у цій справі без вирішення спору по суті, позбавило його доступу до правосуддя та права на перегляд спірного додаткового судового акта апеляційної інстанції та є, на думку представника скаржника, поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження.

Дослідивши зазначені доводи поважності пропуску строку на касаційне оскарження, з урахуванням підстав закриття касаційного провадження ухвалою від 18.01.2024, колегія суддів дійшла висновку, що за таких обставин касаційну скаргу третьою особою подано 26.05.2024 до Касаційного господарського суду відповідно до вимог частини третьої статті 288 ГПК України, а тому клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження підлягає задоволенню.

Стосовно заяви позивача про визнання зловживанням процесуальними правами подання ТОВ "Діджітал Солюшнс" касаційної скарги на підставі  частини третьої статті 43 ГПК України та залишення її без розгляду, Верховний Суд не вбачає підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Процесуальний обов'язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб'єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ з метою їх правильного вирішення, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Частинами першою та другою статті 43 ГПК України унормовано обов'язок учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватися процесуальними правами, й те, що зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;   4) необґрунтоване або штучне об'єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Таким чином суд може визнати зловживанням процесуальними правами саме конкретні дії учасників судового процесу.

Однак у цьому випадку ТОВ "Діджітал Солюшнс" реалізувало своє право як учасник справи на оскарження додаткового судового рішення апеляційної інстанції, передбачене чинним ГПК України.

Належне використання свого права на касаційне оскарження судових актів не є зловживанням процесуальними правами згідно зі статтею 43 ГПК України.

Верховний Суд звертає увагу КП "ГІОЦ", що при вирішенні питань про визнання тих чи інших дій зловживанням правами, позиція учасників справи є важливою, але не вирішальною, оскільки законодавець відносить ці повноваження до виключної компетенції судів та не ставить розв'язання цих задач у залежність від волі учасників справи.

Отже, з у рахуванням викладеного та зважаючи, що КП "ГІОЦ" не доведено згідно зі статтею 74 ГПК України того, що у діях третьої особи при поданні касаційної скарги прослідковується зловживання процесуальними правами        у розумінні статті 43 ГПК України, Верховний Суд виснує, що відсутні підстави для задоволення вказаної заяви позивача.

З огляду на викладене та керуючись статтями 234, 288, 294 ГПК України, Касаційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Поновити товариству з обмеженою відповідальністю "Діджітал Солюшнс" строк для подання касаційної скарги.

2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Діджітал Солюшнс" на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 зі справи                       № 910/8419/22.

3. Призначити розгляд касаційної скарги у засіданні Касаційного господарського суду 30 липня 2024 року о 10:00 у приміщенні суду за адресою: м. Київ,                     вул. О. Копиленка, 6, зал № 302.

4. Учасники спору мають право подати відзиви на касаційну скаргу до 16 липня 2024 року.

5. Довести до відома учасників справи, що явка їх представників у судове засідання є необов'язковою. З урахуванням воєнного стану в Україні, сторони можуть подати до Верховного Суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

6. У задоволенні заяви комунального підприємства "Головний інформаційно-обчислювальний центр" про визнання зловживанням процесуальними правами подання касаційної скарги товариством з обмеженою відповідальністю "Діджітал Солюшнс" відмовити.

7. Витребувати матеріали справи № 910/8419/22 господарського суду  міста Києва.

8. Копію ухвали надіслати до господарського суду міста Києва та Північного апеляційного господарського суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                                    І. Бенедисюк

Суддя                                                                                                     А. Ємець

Суддя                                                                                                    І. Колос