УХВАЛА

11 вересня 2024 року 
м. Київ

cправа №  910/12955/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Баранець О.М., Губенко Н.М., Кролевець О.А., Мамалуй О.О., Студенець В.І., 

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 
на рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2023
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2023
у справі за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд)
до відповідачів:
1)           ОСОБА_1 ,
2)           ОСОБА_2 ,
3)           ОСОБА_3 ,
4)           ОСОБА_4 ,
5)           ОСОБА_5 ,
6)           ОСОБА_6 ,
7)           ОСОБА_7 ,
8)           ОСОБА_8 ,
9)           ОСОБА_9 ,
10)           ОСОБА_10 
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: 
1)          Публічного акціонерного товариства "Платинум Банк" (далі - ПАТ "Платинум Банк"),
2)          Національного банку України (далі - НБУ)
про солідарне стягнення 1 477 708 016,17 грн,
В С Т А Н О В И В:
1.          У серпні 2020 року Фонд звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про солідарне стягнення 1 477 708 016,17 грн.
2.          Господарський суд міста Києва ухвалою від 15.09.2022 на підставі п.5 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) залишив без розгляду позовні вимоги Фонду до відповідачів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та виключив відповідачів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у справі №910/12955/20.
3.          Позовні вимоги обґрунтовані спільним завданням майнової шкоди відповідачами як посадовими особами ПАТ "Платинум Банк" внаслідок прийняття останніми необґрунтованих та недобросовісних рішень в складі колегіальних органів управління ПАТ "Платинум Банк". Позивач визначає заявлену до стягнення шкоду у розмірі неповерненої банку суми кредитної заборгованості за договорами та списану у збиток. 
4.          Господарський суд міста Києва рішенням від 18.01.2023 у задоволенні позову відмовив з огляду на відсутність у діях відповідачів складу цивільного правопорушення.
5.          Північний апеляційний господарський суд постановою від 12.06.2023 рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2023 скасував та ухвалив нове - про задоволення позову. Стягнув солідарно з відповідачів заподіяну ПАТ "Платинум Банк" та його кредиторам шкоду в розмірі 1 477 708 016,17 грн на користь Фонду.
6.          Постанова суду апеляційної інстанції мотивована, зокрема, таким:
-          до правовідносин, у яких бере участь Фонд як ліквідатор неплатоспроможного банку (виявлення недостатності майна для розрахунків з кредиторами, нікчемних та сумнівних правочинів, протиправної діяльності пов`язаних з банком осіб, збитків, звернення з вимогами до пов`язаних з банком осіб, з позовом до суду) мають застосовуватись редакції ст.52 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та ст.58 Закону "Про банки та банківську діяльність", що були чинними станом на момент вчинення Фондом відповідних дій;
-          відповідачі у спірний період входили до складу органів управління ПАТ "Платинум Банк";
-          виходячи з оцінки доказів, зокрема, кредитних договорів та додаткових договорів до них, договорів про забезпечення (застави, іпотеки) та додаткових угод до них, рішень Кредитного комітету, Правління та Спостережної ради ПАТ "Платинум Банк", Звіту про незалежну оцінку майна, Звітів НБУ про інспектування ПАТ "Платинум Банк", рішень НБУ, позивач довів всі необхідні складові цивільного правопорушення, наявність яких є необхідною для настання такої міри відповідальності як стягнення збитків;
-          наявні у справі докази не вказують, що відповідачі діяли добросовісно та розумно під час прийняття рішень про намір змінити умови спірних кредитних договорів; рішення відповідачів були необачними та марнотратними, призвели до знецінення активів банку; відповідачі не врахували приписи нормативних актів, які регулюють банківську діяльність щодо оцінки кредитних ризиків, а також інтересів Банку з дотриманням принципів кредитування;
-          адресою реєстрації найбільших позичальників є місто Одеса, а не тимчасово окуповані території; рішення відповідачів про майже синхронне, неодноразове перенесення строків виконання позичальниками зобов`язання за кредитними договорами; про заміну забезпечення із майнових прав за договорами постачання на куплені позичальниками напередодні укладення договорів з банком акції, навіть, без часткового погашення заборгованості по процентам за користування кредитними коштами чи тілу кредитів; про зміну застави на майно, із заставною вартістю, яка не покриває тіло кредитів; про зменшення процентних ставок за кредитами за договорами із вказаними позичальниками нижче ринкових та облікової ставки не дають підстав для висновку про належне виконання відповідачами своїх фідуціарних обов`язків, закріплених в ст.92 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), Методичних рекомендаціях щодо вдосконалення корпоративного управління в банках України, затверджених постановою правління НБУ від 28.03.2007 №98;
-          відповідачі не навели жодних обставин про вчинення достатніх дій, спрямованих на повернення кредитних коштів, що надані групі позичальників (пов`язаним особам банку) за 7 кредитними договорами на загальну суму 50 104 277,21 дол. США та 522 420 460,48 грн, та з яких в подальшому було списано в збиток банку 1 477 708 016,17 грн у зв`язку з веденням відповідачами у справі ризикової кредитної політики;
-          безпідставними є доводи відповідачів про порушення принципу рівності сторін;
-          можливість виявлення недостатності майна банку виникла у Фонду 24.04.2017; перебіг трирічної позовної давності розпочався 25.04.2017 та закінчився 24.04.2020; Фонд звернувся до суду з позовом про стягнення шкоди з відповідачів 28.08.2020; на дату звернення Фонду з позовом, на території України діяв карантин, під час дії якого строки, визначені у ст.258 ЦК продовжувалися на строк дії карантину; отже Фонд подав позов в межах позовної давності, тому заява про її застосування залишається без задоволення.
7.          30.06.2023 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулися до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2023.
8.          Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В. , Баранець О.М., Вронська Г.О., Губенко Н.М., Кролевець О.А., Студенець В.І. постановою від 18.03.2024 касаційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 залишив без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2023 залишив без змін.
9.          21.05.2024 ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2023 скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції. 
10.          Скаржник також заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
11.          Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2024 справу №910/12955/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Краснов Є.В. - головуючий, Рогач Л.І., Мачульський Г.М.
12.          28.05.2024 колегія суддів Верховного Суду Краснов Є.В. - головуючий, Рогач Л.І., Мачульський Г.М. подали заяву про самовідвід з мотивів порушення порядку визначення судді для розгляду справи, яку ухвалою від 28.05.2024 було задоволено.
13.          Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2024 для розгляду справи №910/12955/20 визначено колегію суддів: Кондратова І.Д. - головуючий, Бакуліна С.В., Баранець О.М.
14.           30.05.2024 суддя Верховного Суду Кондратова І.Д. подала заяву про самовідвід з мотивів порушення порядку визначення судді для розгляду справи, яку ухвалою від 30.05.2024 було задоволено.
15.          Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 04.06.2024 для розгляду справи №910/12955/20 визначено колегію суддів: Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Баранець О.М., Вронська Г.О., Губенко Н.М., Кролевець О.А., Студенець В.І.
16.          10.06.2024 від Фонду надійшло заперечення на клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження.
17.          12.06.2024 через систему Електронний суд від представника ОСОБА_1 адвоката Глушко Г.М. надійшла заява про відвід судді Кібенко О.Р.
18.          У зв`язку із відпусткою судді Вронської Г.О. (наказ голови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.06.2024 №197-к), протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2024 для розгляду справи №910/12955/20 (заяви про відвід) визначено колегію суддів: Кібенко О. Р. - головуючий, Бакуліна С. В., Баранець О.М., Губенко Н.М., Кролевець О.А., Мамалуй О.О., Студенець В.І.
19.          Верховний Суд ухвалою від 13.06.2024 заяву ОСОБА_1 про відвід судді Кібенко О.Р. від розгляду справи №910/12955/20 визнав необґрунтованою, а справу передав на автоматизований розподіл для визначення судді з розгляду заяви про відвід судді Кібенко О.Р.
20.          Протоколом автоматизованого розподілу судової справи (заяви) між суддями від 17.06.2024 заяву ОСОБА_1 про відвід судді Кібенко О.Р. передано на розгляд судді Жайворонок Т.Є.
21.          Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Жайворонок Т.Є. ухвалою від 19.06.2024 відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Кібенко О.Р.
22.          Суддя Кібенко О.Р. перебувала у відпустці з 19.06.2024 до 04.07.2024 (наказ голови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.06.2024 №203-к).
23.          Суддя Кролевець О.А. перебувала у відпустці з 08.07.2024 до 26.07.2024 (наказ голови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.06.2024 №262-кв).
24.          Згідно з протоколами щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10, 11, 12, 15, 16, 17, 18, 19, 22, 23, 24, 25, 26 липня 2024 року автоматичний розподіл не відбувся, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи.
25.          Суддя Кролевець О.А. вийшла з відпустки 29.07.2024.
26.          У відпустці перебували судді: Бакуліна С.В. з 22.07.2024 до 09.08.2024 (наказ в.о. голови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.07.2024 №251-к), Баранець О.М. з 29.07.2024 до 30.08.2024 (наказ в.о. голови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.07.2024 №252-к), Студенець В.І. з 29.07.2024 до 16.08.2024 (наказ голови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.07.2024 №290-кв).
27.          Згідно з протоколами щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29, 30, 31 липня та 01, 02, 05, 06, 07, 08, 09 серпня 2024 року автоматичний розподіл не відбувся, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи.
28.          Суддя Бакуліна С.В. вийшла з відпустки 12.08.2024.
29.          У відпустці перебували судді: Баранець О.М. з 29.07.2024 до 30.08.2024, Студенець В.І. з 29.07.2024 до 16.08.2024.
30.          Згідно з протоколами щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12, 13, 14, 15, 16 серпня 2024 року автоматичний розподіл не відбувся, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи.
31.          Суддя Студенець В.І. вийшов з відпустки 19.08.2024.
32.          У відпустці перебували судді: Баранець О.М. з 29.07.2024 до 30.08.2024, Губенко Н.М. з 19.08.2024 до 02.09.2024 (наказ голови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.07.2024 №288-к).
33.          Згідно з протоколами щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19, 20 серпня 2024 року автоматичний розподіл не відбувся, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи.
34.          У відпустці перебували судді: Баранець О.М. з 29.07.2024 до 30.08.2024, Губенко Н.М. з 19.08.2024 до 02.09.2024 та Мамалуй О.О. з 21.08.2024 до 23.08.2024 (наказ голови Верховного Суду від 13.08.2024 №1613-к).
35.          Згідно з протоколами щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21, 22, 23 серпня 2024 року автоматичний розподіл не відбувся, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи.
36.          Суддя Мамалуй О.О. вийшов з відпустки 26.08.2024.
37.          У відпустці перебували судді: Баранець О.М. з 29.07.2024 до 30.08.2024, Губенко Н.М. з 19.08.2024 до 02.09.2024.
38.          Згідно з протоколами щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26, 27, 28, 29, 30 серпня 2024 року автоматичний розподіл не відбувся, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи.
39.          Суддя Баранець О.М. вийшов з відпустки 02.09.2024.
40.          У відпустці перебувала суддя Губенко Н.М. з 19.08.2024 до 02.09.2024.
41.          Згідно з протоколом щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2024 автоматичний розподіл не відбувся, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи.
42.          Суддя Губенко Н.М. вийшла з відпустки 03.09.2024.
43.          Суддя Кібенко О.Р. перебувала у відпустці з 03.09.2024 до 06.09.2024 та з 09.09.2024 до 10.09.2024 (наказ голови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.08.2024 №333/0/102-24).
44.          Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.09.2024 для розгляду справи №910/12955/20 визначено колегію суддів: Кібенко О. Р. - головуючий, Бакуліна С. В., Баранець О.М., Губенко Н.М., Кролевець О.А., Мамалуй О.О., Студенець В.І.
45.          Згідно ч.1 ст.305 ГПК якщо касаційна скарга надійшла до суду касаційної інстанції після закінчення касаційного розгляду справи і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час касаційного розгляду справи, суд касаційної інстанції розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави.
46.          Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що скаргу подано з дотриманням вимог статей 287, 290 ГПК.
47.          На виконання вимог п.5 ч.2 ст.290 ГПК скаржник посилається на підставу касаційного оскарження, передбачену п.4 ч.2 ст.287, п.5 ч.1 ст.310 ГПК, та зазначає, що він не був повідомлений належним чином про розгляд цієї судової справи, яка була розглянута судами за його відсутності. 
48.          Скаржник вказує, зокрема, таке:
1)          скаржник не був повідомлений про існування цього судового спору та про розгляд справи судом, матеріали справи не містять доказів належного повідомлення скаржника:
-          обов`язок суду повідомити учасників справи про місце, дату і час судового засідання є реалізацією однієї з основних засад (принципів) господарського судочинства - відкритості судового процесу. Невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника справи бути повідомленим про місце, дату і час судового засідання, але й основних засад (принципів) господарського судочинства (подібні висновки наведені Верховним Судом у постановах від 07.09.2022 у справі №910/10569/21[12], від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 та від 02.06.2020 у справі №910/17792/17);
-          розгляд справи є можливим лише у разі наявності у суду відомостей щодо належного повідомлення учасників справи та інших осіб про дату, час та місце судового засідання. Право бути належним чином повідомленим про дату та час слухання справи не може бути формальним, оскільки протилежне не відповідає ідеї справедливого судового розгляду, яка включає основоположне право на змагальність провадження (подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №918/1478/14, від 03.08.2022 у справі №909/595/21);
-          створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін. Відповідач, який не був належним чином (згідно з вимогами процесуального закону) повідомлений про час і місце розгляду справи у суді першої інстанції, не має рівних з позивачем можливостей подання доказів, їх дослідження та доведення перед цим судом їх переконливості, а також не може нарівні з позивачем довести у суді першої інстанції ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень (постанова Верховного Суду від 01.12.2022 у справі №904/332/22);
-          положення ГПК не дають підстав для висновку, що повернення до суду кореспонденції із зазначенням причин повернення "за закінченням терміну зберігання" або "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення", є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи. Повернення поштової кореспонденції з таких причин не свідчить ані про відмову сторони від одержання відправлення, ані про її відсутність за адресою, повідомленою суду (постанови Верховного Суду від 20.12.2022 у справі №914/3033/21, від 01.12.2022 у справі 904/332/22, від 12.01.2023 у справі №591/3717/21, від 12.12.2018 у справі №752/11896/17, від 12.02.2019 у справі № 906/142/18);
-          Верховний Суд неодноразово наголошував, що розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням ст.129 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (подібний висновок наведено у постановах Верховного Суду від 31.01.2023 у справі №693/812/21, від 24.05.2021 у справі №2-941/11, від 25.04.2018 у справі №295/5011/15-ц);
-          оскільки справа була розглянута за відсутності скаржника, який не був повідомлений належним чином про дату, час і місце судових засідань з її розгляду, то оскаржувані рішення та постанова підлягають скасуванню на підставі п.5 ч.1 ст.310 ГПК, яка в імперативному порядку визначає відповідним наслідком скасування судового рішення з направленням справи на новий розгляд (подібний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №906/184/21, від 18.03.2024 у справі №910/268/23, від 03.08.2022 у справі №909/595/21, від 02.06.2020 у справі №910/17792/17, від 08.10.2020 у справі №910/16018/18, від 10.10.2019 у справі №904/3835/18, від 28.12.2018 у справі №905/2190/17);
2)          скаржник є громадянином Ізраїлю, перебував у період розгляду справи в Ізраїлі, відомості про що були доступні Фонду в силу повноважень, визначених Законом "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"; той факт, що Єдиний державний демографічний реєстр з липня 2011 року містить відомості про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 не спростовує ті обставини, що скаржник у період з січня 2016 року не перебував та не міг перебувати за такою адресою; повідомлення скаржника, який є громадянином іншої держави та перебуває в Ізраїлі, про розгляд справи мало здійснюватися з урахуванням Конвенції про вручення за кордоном судових або позасудових документів у цивільних або комерційних справах.
49.          Окрім цього, як було зазначено, скаржник заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
50.          Згідно з частинами 1, 2 ст.299 ГПК касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
51.          Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.4 ст.293 цього Кодексу (ч.3 ст.288 ГПК).
52.          Частиною 1 ст.119 ГПК передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
53.          Доводи клопотання зводяться до того, що скаржник не був повідомлений про судовий розгляд цієї справи та копій оскаржуваних рішень у встановленому процесуальним законом порядку він не отримував, тобто такі доводи тісно пов`язані із доводами, якими скаржник обґрунтовує підстави касаційного оскарження.
54.          Також скаржник зазначає, що наприкінці квітня 2024 року із засобів масової інформації випадково дізнався про те, що в судовому порядку розглядалася справа за позовом Фонду до колишнього менеджменту ПАТ "Платинум Банк" про відшкодування шкоди, після чого 09.05.2024 уклав договір про надання правничої (правової) допомоги з адвокатським об`єднанням "Алібі"; 09.05.2024 адвокат скаржника звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про ознайомлення з матеріалами справи №910/12955/20 (копія заяви з відміткою про подачу до суду додається), а 15.05.2024 з такими матеріалами ознайомився.
55.          Враховуючи доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, у сукупності з доводами, якими скаржник обґрунтовує підстави касаційного оскарження (п.5 ч.1 ст.310 ГПК) і які підлягають перевірці під час касаційного перегляду справи, виходячи з положень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо забезпечення права скаржника на доступ до суду та п.8 ч.2 ст.129 Конституції України про забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках, Верховний Суд вважає за необхідне поновити пропущений процесуальний строк на касаційне оскарження.
56.          Скаржник також заявив клопотання про зупинення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2023.
57.          Клопотання обґрунтовує тим, що:
-          за результатами розгляду справи на користь позивача з відповідачів стягнуто в солідарному порядку грошові кошти у значній сумі 1 477 708 016,17 грн;
-          сума стягнута зі скаржника у цій справі вочевидь є непомірно великою, а вжиття заходів з її примусового стягнення призведе до невідновних витрат скаржника та може значно ускладнити або взагалі зробити неможливим поворот виконання у разі задоволення вимог даної касаційної скарги;
-          з положень законодавства України вбачається існування ризику того, що до моменту розгляду цієї касаційної скарги грошові кошти, що будуть стягнуті зі скаржника у разі незупинення виконання оскаржуваних судових рішень, вже будуть перераховані позивачем на користь кредиторів банку;
-          реалізація Верховним Судом свого законодавчо встановленого права зупинити виконання оскаржуваних судових рішень не матиме жодних негативних наслідків для інших осіб (зокрема, учасників справи) та не нестиме жодних додаткових ризиків для позивача в контексті реального виконання відповідного судового рішення у тому випадку, якщо суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги залишить оскаржувані судові рішення без змін;
-          обґрунтованість підстав для зупинення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2023 у цій справі вже встановлена ухвалою Верховного Суду від 28.08.2023.
58.          Частиною 1 ст.332 ГПК визначено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
59.          Відповідно до абз.2 ч.4 ст.294 ГПК за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії, якщо зупинити його виконання неможливо.
60.          Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідності забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо.
61.          Враховуючи наведені заявником доводи та додані на їх підтвердження докази, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність зупинення виконання оскаржуваного судового рішення до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Керуючись статтями 119, 174, 234, 235, 287, 288, 290, 294, 301, 332 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
1.          Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2023 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2023.
2.          Відкрити касаційне провадження у справі №910/12955/20 за касаційною скаргою ОСОБА_1 .
3.          Призначити до розгляду справу №910/12955/20 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2023 на 28 жовтня 2024 року о  12:00 у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань №203.
4.          Задовольнити клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2023 у справі №910/12955/20.
5.          Зупинити виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2023 у справі №910/12955/20 до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
6.          Надати учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 30.09.2024.
7.          Явка представників учасників справи не є обов`язковою.
8.          Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до ч.3 ст.196 Господарського процесуального кодексу України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
9.          Роз`яснити учасникам справи про можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, зокрема, поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів відповідно до ст.197 Господарського процесуального кодексу України та Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21.
10.          Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://supreme.court.gov.ua/supreme/.
11.          Витребувати з Господарського суду міста Києва та/або Північного апеляційного господарського суду матеріали справи №910/12955/20.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                                О. Кібенко

Судді                                                                                                    С. Бакуліна

                                                                                                                        О. Баранець

                                                                                                                        Н. Губенко

                                                                                                                        О. Кролевець

                                                                                                                        О. Мамалуй

                                                                                                    В. Студенець