ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року 
м. Київ

cправа №  910/6040/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Жукова С.В. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 
на ухвалу  Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2024

у справі №910/6040/21
за заявою Фізичної особи-підприємця Арутюнова Рубена Оганесовича
до Публічного акціонерного товариства "Експериментальний механічний завод"
про банкрутство

ВСТАНОВИВ: 

1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.02.2024 у справі №910/6040/21 задоволено заяву розпорядника майна арбітражного керуючого Титаренка М.О. про покладення солідарної відповідальності на керівника боржника ОСОБА_1 ; визнано ОСОБА_1 солідарним боржником за незадоволення вимог кредиторів ПАТ "Експериментальний механічний завод".
2.Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.02.2024 у справі №910/6040/21 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви арбітражного керуючого Титаренка М.О. відмовити; судові витрати покласти на арбітражного керуючого Титаренка М.А.
Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції
3. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.02.2024 у справі №910/6040/21 з доданими до неї документами не прийнято до розгляду та повернуто скаржнику на підставі ч. 5 ст. 260 ГПК України.
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
4. До Верховного Суду від ОСОБА_1 (далі в тексті - Скаржник) надійшла касаційна скарга, у якій скаржник просить Суд скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2024 у справі №910/6040/21, а справу направити на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.
5. В обґрунтування підстав для задоволення касаційної скарги Скаржник наводить наступні доводи, які стали підставою для відкриття касаційного провадження:
5.1. Скаржник у касаційній скарзі посилається на пункт 1 частини 2 статті 287 ГПК України та зазначає, що судами застосовано норми права без врахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.09.2023 у справі № 204/2321/22.
5.2. ОСОБА_1 зазначає, що звернення фізичної особи до суду через офіційну електронну адресу суду з процесуальним електронним документом, який підписаний електронним цифровим підписом, є належним та правомірним способом безпосереднього звернення до суду, що ототожнюється із безпосереднім зверненням до суду через канцелярію або традиційними засобами поштового зв`язку і має кваліфікуватися саме як безпосереднє звернення до суду, а тому суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку про неприйняття до розгляду апеляційної скарги та повернення апеляційної скарги скаржнику.
Відзиви
6. Відсутні.
Розгляд касаційної скарги Верховним Судом
7. Верховний Суд, перевіряючи правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального та матеріального права, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи дійшов висновку про задоволення касаційної скарги, виходячи з наступного.
8. Відповідно статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
9. Суд апеляційної інстанції встановив наступні фактичні обставини справи:
9.1. Фізична особа ОСОБА_1 має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС.
9.2. Разом з тим, з матеріалів апеляційної скарги вбачається, що її надіслано безпосередньо ОСОБА_1 на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду. До апеляційної скарги додано роздруківку перевірки кваліфікованого електронного підпису, однак такий підпис вчинено без використання підсистем "Електронний суд" та "Електронний кабінет". Матеріали апеляційної скарги не містять відомостей про підписання документів електронним цифровим підписом із застосування посиленого сертифіката відкритого ключа та доказів перевірки електронного цифрового підпису, накладеного на апеляційну скаргу, із використанням підсистеми "Електронний суд", що позбавляє суд можливості встановити дотримання заявником вимог щодо обов`язкового підписання процесуального документа особою, яка її подає, та свідчить про використання заявником непередбаченого чинним процесуальним законодавством способу звернення суду із апеляційною скаргою.
10. Колегія суддів суду касаційної інстанції не погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що подання фізичною особою апеляційної скарги на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду з відповідним електронно-цифровим підписом свідчить про використання заявником не передбаченого чинним процесуальним законодавством способу звернення суду з апеляційною скаргою, виходячи з наступного.
11. Відповідно до положень абз. абз. 1, 2 ч. 6 ст. 6 ГПК України, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.
12. Аналіз положень абз. абз. 1, 2  ч. 6 ст. 6 ГПК України свідчить про те, що    ОСОБА_1 як фізична особа, яка особисто представляла свої інтереси не зобов`язаний був реєструвати електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, а тому процесуальні наслідки щодо неподання документів до суду через електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами до такої особи не застосовуються.
13. Окрім того, колегія суддів суду касаційної інстанції вважає за необхідне звернутися до висновків про застосування норм права, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 вересня 2023 року у справі № 204/2321/22 провадження № 14-48цс22, відповідно до яких : 
- Законодавцем допускається подання фізичною особою нарівні з паперовою формою, зокрема, апеляційних скарг в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним кваліфікованим електронним підписом учасника справи та подання такого документу через підсистеми «Електронний суд» та «Електронний кабінет», або з використанням офіційної електронної адреси із засвідченням кваліфікованим електронним підписом.
- Звернення фізичної особи до суду через офіційну електронну адресу суду з процесуальним електронним документом, який підписаний електронним цифровим підписом, є належним та правомірним способом безпосереднього звернення до суду, що ототожнюється із безпосереднім зверненням до суду через канцелярію або традиційними засобами поштового зв`язку і має кваліфікуватися саме як безпосереднє звернення до суду.
-  Наведені висновки не стосуються адвокатів, нотаріусів, приватних виконавців, судових експертів, державних органів та органів місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання державного та комунального секторів економіки, які реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку.
14. З урахуванням того, що    ОСОБА_1 як фізична особа, яка особисто представляла свої інтереси не зобов`язаний був реєструвати електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, а також зважаючи на висновки про застосування норм права, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 вересня 2023 року у справі № 204/2321/22 провадження № 14-48цс22, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку про те, що при постановленні ухвали Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2024 у справі №910/6040/21 було неправильно застосовано приписи ч. 5 ст. 260 ГПК України при вказівці на те, що подання фізичною особою апеляційної скарги на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду з відповідним електронно-цифровим підписом свідчить про використання заявником не передбаченого чинним процесуальним законодавством способу звернення суду з апеляційною скаргою.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
15. Відповідно до приписів ч. 6 ст. 310 ГПК України, підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
16. З урахуванням того, що при постановленні ухвали Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2024 у справі №910/6040/21 було неправильно застосовано приписи ч. 5 ст. 260 ГПК України, колегія суддів суду касаційної інстанції, на підставі ч. 6 ст. 310 ГПК України, дійшла висновку про те, що касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції від 30.04.2024 у справі №910/6040/21 підлягає скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції на стадію вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.02.2024 року у справі №910/6040/21.
Керуючись ст. ст. 240, 300, 301, 304, 308, 310, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

2. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2024 у справі №910/6040/21 скасувати.

3. Справу №910/6040/21 направити до Північного апеляційного господарського на  стадію вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.02.2024 року у справі №910/6040/21.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                               С.В. Жуков
Судді                                                                                           В.І. Картере
                                                                                                    К.М. Огороднік