ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ  
 ПОСТАНОВА          
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ          

 12 жовтня 2010 р.                                                                                    	№ 36/6  	

Вищий  господарський  суд  України в складі колегії

суддів:	Овечкін В.Е.
Чернов Є.В.
Цвігун В.Л.	
 
за участю представників:
ТОВ "Еф Ай Ем Офіс Центр Магнітогорська"
Київської міської ради
розглянув касаційну скаргу	
 Назаренко С.П. за дов. від 08.09.2010 р.
Ткаченко А.Т. за дов. від 15.10.2010 р.
ТОВ "Київміськвторресурси"	
 
на постанову	Київського апеляційного господарського суду 
від 10 червня 2010 року	
 
у справі	№ 36/6 господарського суду м. Києва	
 
за позовом	ТОВ "Київміськвторресурси"	
 
до

 треті особи	ТОВ "Еф Ай Ем Офіс Центр Магнітогорська"
Київської міської ради
Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація)
ТОВ "Стафед"
Державне підприємство "Центр державного земельного кадастру"
ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Топос"	
 
про	визнання договору недійсним, визнання рішення незаконним, визнання дій незаконними	
 
В С Т А Н О В И В:
Рішенням господарського суду м. Києва від 15.03.2010 р. (суддя Т.Трофименко) в частині позовних вимог про визнання незаконними дій Київської міської ради по затвердженню проекту землеустрою, визнання незаконними дій виконавчого органу Київської міської ради _ КМДА щодо проведення державної реєстрації договору оренди земельної ділянки провадження у справі припинено.
В часині вимог про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним в позові відмовлено.
Суд дійшов висновку, що в частині позовних вимог про визнання незаконними дій Київської міської ради по затвердженню проекту землеустрою, визнання незаконними дій виконавчого органу Київської міської ради _ КМДА щодо проведення державної реєстрації договору оренди земельної ділянки провадження слід припинити, оскільки за приписами    ст. 12 ГПК України такий спір господарському суду не підвідомчий.
В частині вимог про скасування рішення Київської міської ради № 362/1448 від 23.04.2009 р. слід відмовити, оскільки спірне рішення міської ради відповідає законодавству, надання земельної ділянки відбулося в порядку, визначеному ст.ст. 123-125 Земельного кодексу України.
В частині вимог про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки суд дійшов висновку, що аналіз положень оскаржуваного договору дозволяє дійти висновку, що визначені ст. 203 ЦК України підстави для визнання його недійсним відсутні. 
Постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.06.2010 р. (судді: Б.Отрюх, Ю.Михальська, А.Тищенко) рішення господарського суду м. Києва від 15.03.2010р. змінено. 
Провадження у справі в частині позовних вимог про скасування рішення Київської міської ради № 362/1448 від 23.04.2009 р. припинено. В іншій частині рішення залишено без зміни.
Постанова в частині зміни рішення господарського суду першої інстанції та припинення провадження у справі щодо вимог про скасування рішення Київської міської ради № 362/1448 від 23.04.2009 р. мотивована тим, що спір про оскарження рішень Київської міської ради як суб'єкта владних повноважень є публічно-правовим, тому господарському суду не підвідомчий.  
Позивач в касаційній скарзі просить постанову апеляційного господарського суду та рішення господарського суду першої інстанції скасувати з підстав неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, справу передати на новий розгляд.
Скаржник вважає, що судом порушено ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України, оскільки предмет спору пов'язаний із захистом права власності позивача на майно, тому є спором про право, а відтак повинен розглядатися в порядку господарського судочинства.
Скаржник вважає, що суди безпідставно не надали оцінки експертному висновку від 17.02.010 р., який вказує на те, що до складу земельної ділянки щодо якої міською радою прийнято рішення включено частину земельної ділянки позивача.
Вищий господарський суд України у відкритому судовому засіданні дослідив матеріали справи, доводи касаційної скарги, вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 23.04.2009 Київською міською радою на третій сесії шостого скликання було прийнято рішення № 362/1418 "Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕФ АЙ ЕМ ОФІС ЦЕНТР МАГНІТОГОРСЬКА" земельних ділянок для будівництва офісного центру та реконструкції промислової будівлі під офісний центр з подальшими експлуатацією та обслуговуванням на вул. Магнітогорській, 1 у Деснянському районі м. Києва".
Зазначеним рішенням затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕФ АЙ ЕМ ОФІС ЦЕНТР МАГНІТОГОРСЬКА"(далі відповідач-1) для будівництва офісного центру та реконструкції промислової будівлі під офісний центр з подальшими експлуатацією та обслуговуванням на вул. Магнітогорській, 1 у Деснянському районі міста Києва.
На виконання зазначеного рішення Товариством з обмеженою відповідальністю "СТАФЕД"(далі відповідач-4) 20.05.2009 було складено Акт визначення меж земельних ділянок в натурі.
На підставі вказаного рішення 06.07.2009 між Київською міською радою (далі відповідач-2) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕФ АЙ ЕМ ОФІС ЦЕНТР МАГНІТОГОРСЬКА" укладено договір оренди земельних ділянок для будівництва офісного центру та реконструкції промислової будівлі під офісний центр з подальшими експлуатацією та обслуговуванням, площею 0,9758 га, кадастровий номер 8 000 000 000:62:068:0106 та площею 0,1798 га, кадастровий номер 8 000 000 000:62:068:0452, які розташовані по вул. Магнітогорській, 1 у Деснянському районі міста Києва.
Сторони домовились (п. 3.1 договору), що договір укладено на десять років.
Зазначений договір зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 07.07.2009 за № 62-6-00523 у книзі записів державної реєстрації договорів.
За актом приймання-передачі від 07.07.2009, підписаним представниками сторін, відповідач-2 передав відповідачу-1 вказані земельні ділянки.
Позивач оскаржив до суду дії ТОВ "СТАФЕД", рішення та дії Київської міської ради, її виконавчого органу, договір оренди земельної ділянки.  
За змістом ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
За нормою ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарському суду підвідомчі: 
1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: 
спорів про приватизацію державного житлового фонду;
спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;
спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;
спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;
інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;
2) справи про банкрутство;
3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;
4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів. 
5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери;
          6)  справи  у  спорах,  що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.
Враховуючи вищезазначене, те, що Київська міська рада та Виконавчий орган Київської міської ради Київська міська державна адміністрація (зокрема, Головне правління земельних ресурсів), дії яких оскаржує позивач, згідно з чинним законодавством України, є суб'єктами владних повноважень, а тому позовні вимоги щодо оскарження їх дій господарському суду не підвідомчі, оскільки віднесено до справ адміністративної юрисдикції.
Касаційна інстанція вважає правомірними висновки суду апеляційної інстанції, що провадження у справі в частині позовних вимог щодо визнання незаконними дій Київської міської ради по затвердженню Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ТОВ "ЕФ АЙ ЕМ ОФІС ЦЕНТР МАГНІТОГОРСЬКА", визнання незаконними дії Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації щодо проведення державної реєстрації договору оренди земельних ділянок від 06.07.2009 підлягають припиненню на підставі п. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.
Що стосується відмови у задоволенні позовних вимог позивача про визнання незаконними дій Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАФЕД" щодо невідображення ним будівлі Градирні, яка належить на праві власності позивачу, в Проекті землеустрою по відведенню земельних ділянок Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕФ АЙ ЕМ ОФІС ЦЕНТР МАГНІТОГОРСЬКА"для будівництва офісного центру та реконструкції промислової будівлі під офісний центр з подальшими експлуатацією та обслуговуванням на вул. Магнітогорській, 1 у Деснянському районі міста Києва, а також про визнання незаконними дій ТОВ "СТАФЕД"щодо включення ним до складу земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:62:068:0106 земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:62:068:0164 загальною площею 0,357 га, судова колегія також погоджується з висновком судів попередніх інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині, оскільки позовні вимоги не відповідають встановленим законом способам захисту права, визначеним ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України.
Щодо позовної вимоги про скасування рішення Київської міської ради № 362/1448 від 23.04.2009 судова колегія не погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає, що провадження в частині цих позовних вимог слід припинити, з наступних підстав:
Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 01.04.2010 № 10-рп/2010 "У справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, надані наступні роз'яснення:
положення частини першої статті 143 Конституції України, згідно з якими територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування "вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції", слід розуміти так, що при вирішенні цих питань органи місцевого самоврядування діють як суб'єкти владних повноважень.,
положення пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб'єкти владних повноважень;
положення пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на "спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно го правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності" слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.
Отже, спір, пов'язаний з оскарження рішення органу місцевого самоврядування як суб'єкта владних повноважень є публічно-правовим спором та не підвідомчий господарським судам, тому апеляційним судом правомірно припинено провадження у справі в цій частині вимог з підстав п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.
Що стосується позовної вимоги про визнання недійсним договору оренди земельних ділянок від 06.07.2009 суд правомірно виходив з положень ст.ст. 203, 215 ЦК України, які визначають загальні підстави для визнання договору недійсним, проаналізувавши положення оскаржуваного договору дійшов обґрунтованих висновків про відсутність відповідних підстав.
За змістом ст. 1117 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.
Доводи скаржника щодо накладення земельних ділянок, змісту експертного висновку, зводяться до вимог встановити обставини справи, заперечити висновки суду на підставі інших обставин справи, що виходить за межі касаційного перегляду, правильності правових висновків суду не спростовують.
Доводи скаржника не спростовують правомірність висновків суду в частині припинення провадження у справі, в зв'язку з чим підстав для скасування постанови апеляційної інстанції не має.
Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1118, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України
П О С Т А Н О В И В:
 Постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.06.2010 р. у справі № 36/6 господарського суду м. Києва залишити без зміни, касаційну скаргу без задоволення.

 Головуючий                                                                                                                 В. Овечкін 

 судді                                                                                                                             Є. Чернов 

                                                   В. Цвігун