УХВАЛА

12 червня 2024 року 
м. Київ

cправа №  910/10606/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Колос І.Б. (головуючий), Ємця А.А., Малашенкової Т.М., 
розглянувши матеріали касаційної скарги фізичної особи-підприємця Фесюна Сергія Олеговича
на рішення господарського суду міста Києва від 15.11.2023
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2024
у справі №  910/10606/23
за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка"
до фізичної особи-підприємця Фесюна Сергія Олеговича,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 ,
про стягнення страхового відшкодування у розмірі 1  558  878,30 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 15.11.2023 у справі №  910/10606/23, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2024 позовні вимоги приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" (далі - ПАТ "СК "Уніка") задоволено у повному обсязі; стягнуто з фізичної особи-підприємця Фесюна Сергія Олеговича (далі - ФОП Фесюн С.  О.) на користь ПАТ "СК "Уніка" виплачену суму страхового відшкодування у розмірі 1  558  878,30 грн та судовий збір у розмірі 23  383,17 грн.    
ФОП Фесюн С.  О. 14.05.2024 (підтверджується відміткою на поштовому конверті) вдруге звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення господарського суду міста Києва від 15.11.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2024 у справі №  910/10606/23. 
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.05.2024 касаційну скаргу ФОП Фесюна С.  О. на рішення господарського суду міста Києва від 15.11.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2024 у справі №  910/10606/23 залишено без руху на підставі частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) із наданням строку для усунення недоліків шляхом подання уточненої касаційної скарги з належним обґрунтуванням підстав касаційного оскарження, передбачених частиною другою статті 287 ГПК України; надано строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю не більше 10 днів з дня вручення цієї ухвали; роз`яснено, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 27.05.2024 про залишення касаційної скарги без руху, ФОП Фесюн С.  О. 05.06.2024 (підтверджується відміткою на поштовому конверті) звернувся до Верховного Суду з уточненою касаційною скаргою.
Перевіривши матеріали уточненої касаційної скарги ФОП Фесюна С.  О., Касаційний господарський суд дійшов висновку про повернення касаційної скарги з огляду на таке.
Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Абзацом першим частини другої статті 287 ГПК України унормовано, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2)  якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287  ГПК України в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами попередніх інстанцій було застосовано без урахування вказаного висновку.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287  ГПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У випадку, якщо підставою для відкриття касаційного провадження скаржник вважає пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України, він повинен зазначити норму права, практику застосування якої необхідно сформувати, правовідносини, до яких ця норма повинна застосовуватись і який висновок зробили суди попередніх інстанцій з цього питання та обґрунтувати, в чому полягає його неправильність.
Оскаржуючи у касаційному порядку судові рішення на підставі пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України слід зазначити, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення. При цьому, необхідно урахувати, що за змістом пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України відкриття касаційного провадження через недослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.
З огляду на вищезазначене, перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, наведений в частині другій статті 287 ГПК України, є вичерпним, тому суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Натомість в уточненій касаційній скарзі ФОП Фесюн С.  О. цитує положення частини другої статті 287 ГПК України, повторно викладає обставини справи, взагалі не зазначає конкретної підстави касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною другою статті 287 ГПК України, а лише зазначає про порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права у спірних правовідносинах та повторно посилається на висновок, викладений у постанові Вищого господарського суду України від 08.02.2017 у справі №  911/2032/16, фактично повторює зміст попередньої касаційної скарги.
Верховний Суд зазначає, що посилання на постанову Вищого господарського суду України є безпідставним, оскільки вона не є постановою Верховного Суду в розумінні пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України та за змістом частини четвертої статті 236 ГПК України при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд має враховувати висновки щодо застосування норм права, викладені саме в постановах Верховного Суду, тоді як постанови Вищого господарського суду України не є джерелом правозастосовчої практики в розумінні цієї правової норми.
Отже ФОП Фесюн С.  О. не усунув недоліки касаційної скарги в частині підстав касаційного оскарження судових рішень, подана касаційна скарга не відповідає вимогам пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України щодо її форми і змісту.
Приписами частини другої статті 292 ГПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. 
Частиною четвертою статті 174 ГПК України встановлено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.
Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 292 ГПК України питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків; про повернення касаційної скарги постановляється ухвала.
З огляду на викладене касаційна скарга ФОП Фесюна С.  О. вважається неподаною і підлягає поверненню скаржникові.
У зв`язку з поверненням касаційної скарги, клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень не розглядається.
Керуючись статтями 118, 174, 234, 292 ГПК України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця Фесюна Сергія Олеговича на рішення господарського суду міста Києва від 15.11.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2024 у справі №  910/10606/23 повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає. 

Суддя          І.  Колос

Суддя           А.  Ємець

Суддя           Т.  Малашенкова