УХВАЛА

20 червня 2024 року 
м. Київ

cправа №  904/3866/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Губенко Н. М. - головуючий, Баранець О. М., Кондратова І. Д.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз"

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області
у складі судді Ліпинського О. В.
від 12.12.2023 та
на постанову Центрального апеляційного господарського суду 
у складі колегії суддів: Чус О. В., Дармін М. О., Кощеєв І. М.
від 24.04.2024

за позовом Приватного акціонерного товариства "Дніпровагонмаш"
до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Д.Трейдінг", Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат", Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"
про визнання дій неправомірними,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 07.09.2021 у справі № 904/3866/21, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2021, позов задоволено частково: зобов`язано Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" скорегувати на інформаційній платформі Оператора газотранспортної системи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" інформацію про обсяги поставленого (протранспортованого) Приватному акціонерному товариству "Дніпровагонмаш" (ЕІС-код 56ZO06A05ILMR02D) природного газу шляхом направлення уточненої інформації Оператору газотранспортної системи, в якій відобразити обсяг спожитого (розподіленого) природного газу за період з 01.01.2021 по 31.01.2021 в об`ємі 0 куб. м, за період з 01.02.2021 по 09.02.2021 в об`ємі 0 куб. м. У задоволенні решти позову відмовлено.
03 лютого 2022 року на виконання рішення суду видано наказ.

24 жовтня 2022 року Приватне акціонерне товариство "Дніпровагонмаш" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області зі скаргою на дії приватного виконавця Афанасьєвої Євгенії Олександрівни, в якій просило:
- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Афанасьєвої Євгенії Олександрівни щодо винесення постанови від 03.10.2022 про закінчення виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 по наказу про примусове виконання від 03.02.2022 у справі № 904/3866/21;
- визнати незаконною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Афанасьєвої Євгенії Олександрівни від 03.10.2022 про закінчення виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 по наказу суду про примусове виконання від 03.02.2022 у справі № 904/3866/21;
- повернути Приватному акціонерному товариству "Дніпровагонмаш" наказ суду про примусове виконання від 03.02.2022 у справі № 904/3866/21.

В обґрунтування поданої скарги Приватне акціонерне товариство "Дніпровагонмаш" зазначило, що підставою для прийняття оскаржуваної постанови від 03.10.2022, приватний виконавець зазначив про надходження на його адресу заяви Акціонерного товариства "Дніпропетровськгаз" від 30.09.2022, якою повідомлено про фактичне виконання рішення, на підтвердження чого надано лист від 29.09.2022 № 49001-Сл-14667-0922, адресований Оператору ГТС - Товариству з обмеженою відповідальністю "Оператор ГТС України" стосовно уточнення інформації щодо обсягів спожитого (розподіленого) природного газу за період з 01.01.2021 по 31.01.2021 в об`ємі 0 куб. м, за період з 01.02.2021 по 09.02.2021 в об`ємі 0 куб. м по Приватному акціонерному товариству "Дніпровагонмаш" (ЕІС-код 56ZO06A05ILMR02D)". Водночас, на думку скаржника, виконання судового рішення у даній справі можливе лише шляхом передачі уточненої інформації Оператору ГТС за встановленими формами і така передача має відбуватись виключно через інформаційну платформу оператора ГТС відповідно до вимог Кодексу, а не листом через Укрпошту. 

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2023 у справі № 904/3866/21 скаргу Приватного акціонерного товариства "Дніпровагонмаш" на дії приватного виконавця Афанасьєвої Євгенії Олександрівни задоволено частково. Скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Афанасьєвої Євгенії Олександрівни від 03.10.2022 про закінчення виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 по наказу суду про примусове виконання від 03.02.2022 у справі № 904/3866/21. У задоволенні решти скарги відмовлено.

Не погодившись з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2023 у справі № 904/3866/21, Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати зазначену ухвалу в частині задоволення скарги Приватного акціонерного товариства "Дніпровагонмаш" на дії приватного виконавця Афанасьєвої Євгенії Олександрівни.

Постановою від 24.04.2024 Центральний апеляційний господарський суд залишив без змін ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2023 у справі № 904/3866/21. 

04 червня 2024 року Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2023 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.04.2024 у справі № 904/3866/21 в частині задоволення скарги Приватного акціонерного товариства "Дніпровагонмаш" на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Афанасьєвої Євгенії Олександрівни.

В касаційній скарзі скаржник зазначає, що оскаржувані судові рішення є незаконними, необґрунтованими та такими, що винесені із неправильним застосуванням пункту 1 частини 2 статті 18, пункту 9 частини 1 статті 39, частини 1 статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" та порушенням статей 14, 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України. Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" акцентує увагу на тому, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 07.09.2021 фактично встановлений спосіб виконання вказаного рішення: зобов`язано Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" скорегувати на інформаційній платформі Оператора ГТС - Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" інформацію про обсяги поставленого (протранспортованого) Приватному акціонерному товариству "Дніпровагонмаш" (ЕІС-код 56ZO06A05ILMR02D) природного газу шляхом направлення уточненої інформації Оператору ГТС, в якій відобразити обсяг спожитого (розподіленого) природного газу за період з 01.01.2021 року по 31.01.2021 року в об`ємі 0 куб. м, за період з 01.02.2021 року по 09.02.2021 року в об`ємі 0 куб. м. Скаржник зауважує, що кодекс ГТС передбачає внесення інформації на інформаційну платформу, але жодним чином не коригування вже існуючої інформації. Таким чином, фізичне корегування обсягів на інформаційній платформі не входить до компетенції Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" як Оператора ГРМ, та є виключною функцією Оператора ГТС, тому Боржником на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор ГТС" на цифровому носії були передані лише обсяги спожитого (розподіленого) природного газу за спірний період. Тож, Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" жодним чином не може вплинути на діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор ГТС" та фізично самостійно скорегувати дані на інформаційній платформі. Скаржник також зауважує, що судом першої інстанції не враховано, що постановою НКРЕКП № 1771 від 29.09.2023 було зупинено Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" дію ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, виданої відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 844 від 29.06.2017 у зв`язку із передачею цілісного майнового комплексу з розподілу природного газу іншому суб`єкту господарювання, який отримав відповідну ліцензію. Функцію Оператора ГРМ по Дніпропетровський області виконує стороння організація, яка не є правонаступником Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз". Таким чином на теперішній час у Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" відсутні повноваження щодо внесення до інформаційної платформи інформації, визначеної підпунктами 1, 2, 5 - 8, 12, 13 пункту 2 глави 4 розділу IV Кодексу газотранспортної системи по всіх споживачах, підключених до газорозподільної системи. Скаржник вважає, що виконав рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.09.2021 у справі № 904/3866/21 у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом. У свою чергу, постанова про закінчення ВП № НОМЕР_1 від 03.10.2022 є законною, та такою, що відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження". 

06 червня 2024 року на адресу Суду від Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" надійшло клопотання про долучення доказів, в якому скаржник просить долучити докази сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", Суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою з огляду на таке.

Однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення (пункт 9 частини 1 статті 129 Конституції України). Аналогічне положення міститься у пункті 7 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно із положеннями статей 18, 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

У рішенні "Горнсбі проти Греції" (§ 40) Європейський суд з прав людини наголосив, що відповідно до усталеного прецедентного права пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

У справі "Глоба проти України" (заява № 15729/07, §§ 26, 27) Європейський суд з прав людини зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності. Суд також повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (рішення від 07.06.2005 у справі "Фуклев проти України", заява № 71186/01, § 84).

Таким чином, встановлена обов`язковість судового рішення, яке набрало законної сили, не дозволяє ставити його виконання в залежність від волі боржника або будь-яких інших осіб, зокрема виконавця, на вчинення чи невчинення дій щодо його виконання, оскільки це б нівелювало значення самого права звернення до суду як засобу захисту та забезпечення реального відновлення порушених прав та інтересів. Схожі правові висновки Верховний Суд виклав у пункті 13 постанови від 30.08.2018 у справі № 916/4106/14 та підпункті 8.12 постанови від 25.09.2020 у справі № 924/315/17.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України "Про виконавче провадження" органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

За змістом статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Згідно зі статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не наділений правом самостійно встановлювати порядок виконання судового рішення, який відмінний від порядку, встановленого законом.

Належним доказом вжиття усіх передбачених Законом заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дій, є повне виконання рішення суду (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.10.2021 у справі № 916/1714/20).

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого нормами чинного законодавства України.

За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною 6 статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження (частина 1 статті 63 Закону України "Про виконавче провадження").

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 07.09.2021 у справі № 904/3866/21, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2021 та постановою Верховного Суду від 05.07.2022, чітко визначений механізм його виконання. Крім того встановлено, що взаємовідносини між Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" та оператором ГТС при забезпеченні послуг транспортування природного газу здійснюється через інформаційну платформу оператора відповідно до вимог Кодексу ГТС.

Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу IV Кодексу газотранспортної системи інформаційна платформа створена для забезпечення електронної взаємодії та документообігу між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для організації замовлення та супроводження послуг транспортування природного газу в умовах добового балансування газотранспортної системи, а також між суб`єктами ринку природного газу та операторами торгових платформ.

Згідно з пунктом 5 глави 4 розділу IV Кодексу газотранспортної системи АТ Оператори газорозподільних систем відповідно до вимог цього Кодексу та за формами оператора газотранспортної системи, погодженими з Регулятором, повинні вносити до інформаційної платформи інформацію, визначену підпунктами 1, 2, 5 - 8, 12, 13 пункту 2 цієї глави,  по всіх споживачах, підключених до газорозподільної системи. Пункт 8 цієї ж глави передбачає, що Оператор газотранспортної системи відповідно до вимог глави 3 цього розділу надає замовникам послуг транспортування доступ до інформаційної платформи для внесення ними інформації, передбаченої цим Кодексом.

Пункт 8 глави 1 розділу XII Кодексу газотранспортної системи визначає, що порядок обміну даними між Оператором ГРМ та Оператором ГТС щодо прогнозів відбору/споживання природного газу та фактичних об`ємів/обсягів природного газу за суб`єктами ринку природного газу на території ліцензованої діяльності Оператора ГРМ регулюється вимогами Кодексу ГТС та договором транспортування природного газу, укладеним між Оператором ГТС та Оператором ГРМ.

На виконання вимог пункту 5 глави 4 розділу IV Кодексу газотранспортної системи, Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" за формами оператора ГТС подає останньому інформацію про обсяг відбору об`ємів природного газу в розрізі споживачів замовника послуг транспортування.

Суд апеляційної інстанції погодився із висновком суду першої інстанції про те, що взаємодія між суб`єктами ринку природного газу відбувається через інформаційну платформу, отже, виконання цього судового рішення можливе лише шляхом передачі уточненої інформації Оператору ГТС за встановленими формами і така передача має відбуватись виключно через інформаційну платформу оператора ГТС відповідно до вимог Кодексу, а не листом через Укрпошту.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.09.2021 у справі № 904/3866/21 відбулось не у спосіб, визначений у рішенні суду, та фактично вказане судове рішення є невиконаним, оскільки інформація про обсяги поставленого (протранспортованого) Приватному акціонерному товариства "Дніпровагонмаш" (ЕІС-код 56ZO06A05ILMR02D) природного газу за період з 01.01.2021 по 31.01.2021 та за період з 01.02.2021 по 09.02.2021 на інформаційній платформі Оператора ГТС - Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" не є скоригованою до об`єму 0 куб. м, а отже у приватного виконавця були відсутні підстави для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження. Відтак суди першої та апеляційної інстанцій враховуючи наслідки закінчення виконавчого провадження (виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом) дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для скасування постанови від 03.10.2022 приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Афанасьєвої Є. О. про закінчення виконавчого провадження ВП №69900989 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.02.2022 у справі № 904/3866/21.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 18.10.2023 у справі № 904/3855/21.

Згідно із частиною 2 статті 293 Господарського процесуального    кодексу України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2023 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.04.2024 у справі № 904/3866/21 та відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки в судових рішеннях про перегляд яких подано касаційну скаргу правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Керуючись статтею 234, 235, 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд 

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 904/3866/21 за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2023 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.04.2024.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                       Н. М. Губенко

Судді                                                                                                   О. М. Баранець

                                                                                                                    І. Д. Кондратова