ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 року 
м. Київ

cправа №  908/2005/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Малашенкової Т.М. (головуючої), Бенедисюка І.М., Ємця А.А.,

розглянув у порядку письмового провадження 
касаційну скаргу ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач-3, скаржник)
на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 26.04.2024 (головуючий - суддя Дармін М.О., судді Кощеєв І.М., Чус О.В.)

у справі 
за позовом акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» (далі - Банк, позивач)
до:
1) Селянського (фермерського) господарства «Байда» (далі - Господарство, відповідач-1);
2)  ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 , відповідач-2);
3)  ОСОБА_1 
про стягнення 375 504, 54 грн
та за зустрічним позовом Господарства 
до Банку
про визнання кредитного договору припиненим,
а також за зустрічним позовом  ОСОБА_2 
до: 
1) Банку; 
2) Господарства
про визнання договору поруки припиненим.

ІСТОРІЯ СПРАВИ
ВСТУП
Предметом судового розгляду є наявність/відсутність підстав для повернення без розгляду апеляційної скарги.

1. Короткий зміст первісних і зустрічних позовних вимог
1.1. Банк звернувся до суду з позовом до Господарства, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором від 29.08.2019 №290819-АТ (далі - Кредитний договір) заборгованості у розмірі  375 504,54 грн.

1.2. Господарство звернулося до суду із зустрічним позовом до Банку про визнання Кредитного договору припиненим.

1.3. ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до Банку та Господарства про визнання припиненим з 24.02.2022 зобов`язання за договором поруки від 29.08.2019 №290819-П/1, що забезпечує виконання зобов`язань Господарством за Кредитним договором.

1.4.  ОСОБА_1  звернувся до суду із зустрічним позовом до Банку та Господарства про визнання припиненою з 24.02.2022 поруки ОСОБА_1 за договором поруки від 29.08.2019 №290819-П/2, що забезпечує виконання зобов`язань Господарством за Кредитним договором.

2. Короткий зміст ухвал суду першої та апеляційної інстанцій
2.1. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 04.03.2024 у справі №908/2005/23 зустрічний позов ОСОБА_1  до Банку та Господарства про визнання договору поруки припиненим, з доданими документами повернуто заявнику.

2.2. Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.04.2024 у справі №908/2005/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1  на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 04.03.2024 у справі №908/2005/23 залишено без руху; надано ОСОБА_1 строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, який становить 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху; постановлено надати докази, що підтверджують дату отримання цієї ухвали; усунути недоліки, встановлені в ухвалі суду шляхом подання доказів направлення апеляційної скарги з додатками на адресу Банку, Господарства, ОСОБА_2 , листом з описом вкладення.

2.3. Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.04.2024 у справі №908/2005/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто скаржнику.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги
3.1. У касаційній скарзі скаржник просить скасувати ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 26.04.2024 у справі №908/2005/23 про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 та справу направити до Центрального апеляційного господарського суду для продовження розгляду зі стадії прийняття до розгляду апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Писаренка Максима Олександровича на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 04.03.2024 у справі №908/2005/23.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
4. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
4.1. У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 з посиланням на абзац другий частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) вважає оскаржувану ухвалу апеляційного суду і цій справі необґрунтованою та незаконною, такою, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, та постановленою з порушенням норм процесуального права, оскільки: 

- не було дотримано вимоги абзацу другого частини сьомої статті 42 ГПК України щодо звільнення скаржника від обов`язку надсилання копій документів учаснику справи, який зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його; 
- не було прийнято до уваги неможливості надіслання на окуповану територію - адреса Господарства та  ОСОБА_2  копії апеляційної скарги з додатками; 
- при вирішенні питання прийняття апеляційної скарги до розгляду та при винесенні оскаржуваної ухвали від 26.04.2024 про повернення апеляційної скарги заявнику, судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, а саме неправильно застосовано статті 174, 260 ГПК України та не дотримано приписів частини третьої статті 262 ГПК України щодо відкриття апеляційного провадження, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не забезпечив скаржнику право доступу до суду у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

5. Позиція інших учасників справи
5.1. Від інших учасників справи відзиви на касаційну скаргу до Верховного Суду не надійшли.

6. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
6.1. Суд апеляційної інстанції, ухвалюючи оскаржуване судове рішення, виходив, зокрема, з такого.

6.1.1. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 04.03.2024 у справі №908/2005/23 зустрічний позов ОСОБА_1 повернуто.

6.1.2. Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

6.1.3. Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.04.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 04.03.2024 у справі №908/2005/23 залишено без руху; надано ОСОБА_1 строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, який становить 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху; постановлено надати докази, що підтверджують дату отримання цієї ухвали; усунути недоліки, встановлені в ухвалі суду шляхом подання доказів направлення апеляційної скарги з додатками на адресу Банка, Господарства,  ОСОБА_2 , листом з описом вкладення.

6.1.4. Вказану ухвалу доставлено до електронного кабінету представника ОСОБА_1 - адвокату Писаренко М.О.) у підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" 12.04.2024 об 11:15 відповідно до довідки Центрального апеляційного господарського суду.

6.1.5. Суд апеляційної інстанції виснував, що чинним процесуальним законодавством передбачено, що отримання процесуальних документів через підсистему "Електронний суд" є належним способом повідомлення для осіб, які в обов`язковому порядку мають зареєструвати електронний кабінет в системі ЄСІТС.

6.1.6. Враховуючи, що ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху доставлено до електронного кабінету апелянта 12.04.2024 об 11:15, відповідно до положень пункту 5 частини шостої статті 242 ГПК України, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення, тобто 25.04.2024.

6.1.7. Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, десятиденний строк на усунення недоліків сплив 25.04.2024.

6.1.8. Суд апеляційної інстанції вважає, що останній день строку для усунення недоліків з урахуванням вищезазначеної статті та нормативних строків пересилання кореспонденції становить 25.04.2024.

6.1.9. Колегія суддів апеляційної інстанції констатувала, що в підсистемі "Електронний суд" відсутні дані щодо Господарства та ОСОБА_2 .

6.1.10. Отже, на думку суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 відповідно до ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 12.04.2024 повинен був надіслати копії апеляційної скарги з додатками на адреси Господарства та ОСОБА_2 листом з описом вкладення, відповідно до пункту 3 частини третьої статті 258 ГПК України.

6.1.11. Суд апеляційної інстанції вказав, що станом на момент винесення даної ухвали апелянтом не усунуто недоліки поданої ним апеляційної скарги у строк, встановлений судом. Таких доказів, щодо направлення апеляційної скарги з додатками на адресу Господарства та ОСОБА_2 не надано. Заяви до Центрального апеляційного господарського суду від апелянта про усунення недоліків не надійшло, що є підставою для повернення апеляційної скарги її заявнику.

7. Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції
7.1. Ухвалою Верховного Суду від 15.05.2024, зокрема, відкрито касаційне провадження у справі №908/2005/23 на підставі абзацу другого частини другої статті 287 ГПК України, у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

7.2. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

7.3. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
8. Джерела права та акти їх застосування. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій
8.1. Суд, забезпечуючи реалізацію основних засад господарського судочинства закріплених у частини третій статті 2 ГПК України, зокрема, ураховуючи принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, та дотримуючись принципу верховенства права, на підставі встановлених фактичних обставин здійснює перевірку застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

8.2. Верховний Суд звертає увагу на те, що касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, які наведені скаржником і стали підставою для відкриття касаційного провадження.

8.3. Предметом касаційного оскарження є ухвала Центрального апеляційного господарського суду від 26.04.2024 у справі №908/2005/23 про повернення апеляційної скарги, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не усунуло недоліки апеляційної скарги.

8.4. Скаржник вказує, що суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права, а саме:

- судом апеляційної інстанції не було дотримано вимоги абзацу другого частини сьомої статті 42 ГПК України щодо звільнення скаржника від обов`язку надсилання копій документів учаснику справи, який зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його; 
- не було прийнято до уваги неможливості надіслання на окуповану територію - адреса Господарства та ОСОБА_2 копії апеляційної скарги з додатками; 
- при вирішенні питання прийняття апеляційної скарги до розгляду та при винесенні оскаржуваної ухвали від 26.04.2024 про повернення апеляційної скарги заявнику, судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, а саме неправильно застосовано статті 174, 260 ГПК України та не дотримано приписів частини третьої статті 262 ГПК України щодо відкриття апеляційного провадження, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не забезпечив скаржнику право доступу до суду у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

8.5. Верховний Суд виходить з того, що відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

8.6. Реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 №11-рп/2007).

8.7. Відповідно до приписів пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України однією з конституційних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи. 

8.8. Згідно із частиною першою та другою статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

8.9. Верховний Суд виходить з того, що основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін; диспозитивність; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами (пункти 1, 2, 4, 5, 8, 10, 11 частини третьої статті 2 ГПК України).

8.10. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

8.11. Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права.

8.12. Основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинно чинитися правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

8.13. Відповідно до частин першої та другої статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

8.14. Частиною третьою статті 258 ГПК України встановлено, що до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору, докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

8.15. Відповідно до частини третьою статті 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

8.16. Положеннями статей 174, 260 ГПК України законодавець передбачив механізм залишення апеляційної скарги без руху для забезпечення скаржнику можливості у встановлений судом строк усунути недоліки апеляційної скарги, що забезпечить можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання та прийняття її судом апеляційної інстанції до розгляду.

8.17. Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначив, зокрема, таке:

- колегія суддів апеляційної інстанції констатувала, що в підсистемі "Електронний суд" відсутні дані щодо Господарства та ОСОБА_2 ;
- отже, на думку суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 відповідно до ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 12.04.2024 повинен був надіслати копії апеляційної скарги з додатками на адреси Господарства та ОСОБА_2 листом з описом вкладення, відповідно до пункту 3 частини третьої статті 258 ГПК України;
- суд апеляційної інстанції вказав, що станом на момент винесення даної ухвали апелянтом не усунуто недоліки поданої ним апеляційної скарги у строк, встановлений судом. Таких доказів, щодо направлення апеляційної скарги з додатками на адресу Господарства та ОСОБА_2 не надано. Заяви до Центрального апеляційного господарського суду від апелянта про усунення недоліків не надійшло, що є підставою для повернення апеляційної скарги її заявнику.

8.18. Суд звертає увагу, що в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху суд апеляції вказував на те, що апелянту необхідно усунути недоліки, встановлені в ухвалі суду шляхом подання доказів направлення апеляційної скарги з додатками на адресу Банка, Господарства,  ОСОБА_2 , листом з описом вкладення.

8.19. Втім, у подальшому суд апеляційної інстанції вказав про відсутність у підсистемі "Електронний суд" даних щодо Господарства та ОСОБА_2  та зазначив, про те, що ОСОБА_1 відповідно до ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 12.04.2024 повинен був надіслати копії апеляційної скарги з додатками на адреси Господарства та ОСОБА_2  листом з описом вкладення, відповідно до пункту 3 частини третьої статті 258 ГПК України;

8.20. Втім, оскаржуване судове рішення ухвалене судом апеляційної інстанцій з порушенням норм процесуального права, виходячи з такого.

8.21. Верховний Суд виходить з того, що з 04 листопада 2023 року набрав чинності Закон України від 19.10.2023 №3424-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо уточнення обов`язків учасників судової справи». 

8.21.1. Зокрема, приписами частини шостої статті 6 ГПК України (у редакції Закону, з урахуванням змін) унормовано, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. 
Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

8.22. Верховний Суд виходить з того, що Господарство є юридичною особою, яка зареєстрована за законодавством України, та є учасником справи №908/2005/23, адже воно є відповідачем-3 за первісним позовом Банку про стягнення 375     504,54 грн (ухвала про відкриття провадження у справі від 24.07.2023), позивачем за зустрічним позовом про визнання Кредитного договору припиненим (ухвалою від 06.11.2023 у справі №908/2005/23 зустрічний позов Господарства прийнято до спільного розгляду з первісним позовом Банку) та відповідачем-2 за зустрічним позовом ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим.

8.23. Отже, в силу приписів вказаної норми права Господарство як юридична особа, зареєстрована за законодавством України, будучи учасником справи №908/2005/23, у тому числі в статусі позивача за власним зустрічним позовом, на момент звернення ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою (14.03.2024) було зобов`язано зареєструвати свій електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

8.24. Відповідно до частини сьомої статті 42 ГПК України якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.
Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.

8.25. Отже, в силу приписів частини сьомої статті 42 ГПК України ОСОБА_1 як позивач за зустрічним позовом в межах цієї справи, ураховуючи наведене в пунктах 8.21.1 - 8.24 цієї постанови, був звільнений від обов`язку надсилати копію апеляційної скарги з додатками Господарству, а тому покладання на апелянта такого обов`язку судом апеляційної інстанції суперечить нормам ГПК України.

8.26. Крім того, зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 повідомив про те, що електронний кабінет у Господарства відсутній.

8.27. Що ж до надсилання копії апеляційної скарги у паперовій формі з описом вкладення ОСОБА_2 , то слід зазначити таке.

8.28. Апелянтом додано до апеляційної скарги скріншот сторінки з мережі Інтернет Укрпошти, з якої вбачається, що відділення з індексом 72212 тимчасово не функціонує.

8.29. Водночас, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вказав, що:

- адреса ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 ;
- у ОСОБА_2 - відсутній електронний кабінет;
- адреса Господарства - АДРЕСА_1 .

8.30. Верховний Суд виходить з того, що, починаючи з 2014 року суди України повідомляли учасників судового процесу, яким неможливо надіслати листа поштою, у зв`язку з тимчасовою окупацією/бойовими діями, відповідну інформацію шляхом її розміщення на веб-сайті суду.

8.31. На даний час, враховуючи повномасштабне вторгнення, введений воєнний стан, тимчасову окупацію та проведення бойових дій, відповідні повідомлення для учасників судового процесу, які знаходяться в зоні проведення Об`єднаних сил, або на тимчасово окупованій території, продовжують розміщуватися судами на відповідних веб-сайтах, оскільки, це єдиний можливий спосіб повідомити такого учасника процесу, зважаючи на відсутність поштового зв`язку та те, що така особа не зареєструвала електронний кабінет.

8.32. Суд звертає увагу, що суд апеляційної інстанції оскаржувану ухвалу надіслав і Господарству, і ОСОБА_2 саме шляхом розміщення повідомлення на офіційному веб-сайті суду, а не шляхом надсилання листа поштою.

8.33. Отже, суд апеляційної інстанції, будучи обізнаним про те, що Господарство та ОСОБА_2 не зареєстрували електронний кабінет і перебувають на тимчасово окупованій території, на якій не функціонує відділення Укрпошти, що виключає можливість надсилати листи, поклав на апелянта обов`язок з надання доказів направлення апеляційної скарги з додатками на адресу Господарства та          ОСОБА_2 листом з описом вкладення, який неможливо виконати, ураховуючи вказані обставини, що є визначальними у даній справі.

8.34. Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що доводи скаржника, наведені в касаційній скарзі, знайшли підтвердження під час розгляду справи в суді касаційної інстанції та наявні підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції.

8.35. Верховний Суд, враховуючи рішення ЄСПЛ від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" та від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
9.1. Доводи скаржника за результатами касаційного розгляду знайшли своє часткове підтвердження з мотивів, викладених у розділі 8 цієї постанови.

9.2. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

9.3. За таких обставин Суд вважає за необхідне задовольнити касаційну скаргу, оскаржуване судове рішення скасувати, а справу передати для розгляду до суду апеляційної інстанції для продовження апеляційного розгляду зі стадії прийняття до розгляду апеляційної скарги.

10. Судові витрати
10.1. На підставі статті 129, підпункту 4 частини першої статті 315 ГПК України Верховний Суд не розподіляє судові витрати, оскільки, не скасовує рішення та ухвалює нове рішення, не змінює рішення.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 310, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Скасувати ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 26.04.2024 у справі №908/2005/23.

3. Справу №908/2005/23 передати до Центрального апеляційного господарського суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    Т. Малашенкова 

Суддя                                                                                                    І. Бенедисюк

Суддя                                                                                                    А. Ємець