ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року 
м. Київ

cправа №  925/654/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Булгакової І.В. (головуючий), Жайворонок Т.Є., Колос І.Б., 
за участю секретаря судового засідання - Пасічнюк С.В.,

учасники справи:
позивач - Приватне акціонерне товариство ?Національна енергетична компанія "Укренерго",
представник позивача - Буркова О.М., адвокат (довіреність від 21.12.2023                      № 21/12-16),
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут",
представник відповідача - Моцайко В.С., адвокат (довіреність від 27.12.2023                 № 3825-1/03-2023),

розглянув касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2024 (головуючий Сітайло Л.Г., судді: Демидова А.М., Кропивна Л.В.)
у справі № 925/654/22
за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - Компанія, Позивач)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" (далі - Товариство, Відповідач)
про стягнення 12 220 497,03 грн.
За результатами розгляду касаційної скарги Верховний Суд
ВСТАНОВИВ:
Компанія звернулась до суду з позовом до Товариства про стягнення                            2 056 329,92 грн пені, 7 453 206,52 грн штрафу, 2 318 325,54 грн інфляційних втрат та 392 635,05 грн 3% річних, нарахованих у зв`язку з неналежним виконання грошових зобов`язань за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 21.05.2019 № 0479-02024 (далі - Договір).
Позовні вимоги мотивовані тим, що Відповідач не виконав належним чином взяті на себе грошові зобов`язання щодо оплати вартості поставленої за Договором електричної енергії, а саме Відповідач допускав прострочення виконання своїх обов`язків щодо термінів поетапної оплати планової вартості отриманої послуги у період з червня 2021 року по листопад 2021 року включно, у зв`язку з чим Позивач реалізує своє право, передбачене пунктом 6.7 Договору та статтею 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), щодо нарахування штрафних санкцій у вигляді пені, штрафу, 3% річних та інфляційних витрат.
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 23.03.2023 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства на користь Компанії 2 056 329,92 грн пені, 7 453 206,52 грн штрафу, 2 318 325,54 грн інфляційних втрат та               392 635,05 грн 3% річних.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.07.2023 рішення Господарського суду Черкаської області від 23.03.2023 скасовано частково. Позов задоволено частково, стягнуто з Товариства на користь Компанії 104   402,56 грн 3% річних та 541   312,39 грн пені. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 23.11.2023 постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.07.2023 в частині відмови у стягненні 7 453 206,52 грн штрафу скасовано. Справу у цій частині передано на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду. В іншій частині постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.07.2023 залишено без змін.
Постанова касаційного суду обґрунтована тим, що як невиконання або неналежне виконання користувачем зобов`язання з оплати планового обсягу на умовах попередньої оплати, так і зобов`язання з оплати фактичного обсягу послуг, отриманих за розрахунковий місяць, є порушенням виконання грошового зобов`язання і передбачає застосування правових наслідків порушення зобов`язання та настання відповідальності за порушення грошового зобов`язання, зокрема, згідно з приписами статей 611, 625 ЦК України (подібний висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.08.2022 у справі № 912/1941/21 та постановах Верховного Суду від 09.11.2022 у справі № 904/5899/21 та від 24.11.2022 у справі № 927/713/21). За таких обставин апеляційний господарський суд дійшов помилкового висновку про неможливість нарахування та стягнення з Відповідача штрафу при порушенні користувачем строків оплати планових платежів за послуги передачі електричної енергії.
Під час нового розгляду Північним апеляційним господарським судом 15.01.2024 ухвалено постанову, якою змінено рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про стягнення з Товариства штрафу в розмірі                   7 207 934,88 грн, а саме стягнуто з Товариства на користь Компанії 245 271,64 грн штрафу.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що доведеним та обґрунтованим є штраф у загальному розмірі 245 271,64 грн.
Не погоджуючись з постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2024 в частині відмови у стягненні штрафу в розмірі 7 207 934,88 грн, Компанія звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на те, що при ухвалені постанови в оскаржуваній частині апеляційним судом не враховано висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 04.07.2023 у справі № 910/10061/22, від 19.08.2022 у справі № 912/1941/21, від 09.11.2022 у справі № 904/5899/21 щодо застосування статей 629, 630 ЦК України, статей 179, 230, частини другої статті 231 Господарського кодексу України (далі - ГК України) у подібних правовідносинах, просить скасувати оскаржувану постанову апеляційного суду в частині відмови у стягненні штрафу в розмірі 7 207 934,88 грн та в скасованій частині ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги у цій частині задовольнити. 
Верховний Суд зазначає, що з касаційної скарги Компанії вбачається, що скаржником оскаржуються постанова суду апеляційної інстанції в частині відмови у стягненні штрафу в розмірі 7 207 934,88 грн. Тобто предметом касаційного оскарження є вимоги щодо стягнення штрафу в розмірі                   7 207 934,88 грн.
Товариство подало відзив на касаційну скаргу, в якому, посилаючись на законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови апеляційної інстанції, просить залишити її без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.
Перевіривши правильність застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального і процесуального права, відповідно до встановлених ними обставин справи, враховуючи підстави відкриття касаційного провадження, заслухавши доповідь судді-доповідача та пояснення представників сторін, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.
Ухвалюючи оскаржувану постанову в частині відмови у стягненні штрафу в розмірі 7 207 934,88 грн апеляційний суд виходив з того, що апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції, відповідно до постанови Верховного Суду від 23.11.2023, розглядається в частині нарахування штрафу в розмірі                     7 453 206,52 грн, з огляду на що, суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги в цій частині.
При цьому, на виконання вказівок, викладених у постанові Верховного Суду від 23.11.2023, апеляційним судом встановлено, що для розрахунків за Договором використовується плановий та фактичний обсяг послуги: 1) плановий обсяг послуги визначається на основі наданих користувачем і погоджених оператором системи передачі (ОСП) повідомлень щодо планового обсягу передачі електричної енергії на розрахунковий місяць; 2) визначення фактичного обсягу послуги у розрахунковому місяці здійснюється на підставі даних щодо погодинних обсягів передачі електроенергії по точках комерційного обліку, які зареєстровані за відповідним користувачем (додаток № 2).
Відповідно до пункту 6.2 Договору користувач здійснює поетапну передоплату планової вартості послуги ОСП. Цим пунктом договору також визначено порядок оплати планових обсягів послуг.
Згідно з пунктом 6.5 Договору користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги протягом 3-х банківських днів з моменту та на підставі отримання акта приймання-передачі послуги, який ОСП надає користувачу протягом перших 5 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим.
Проаналізувавши наведені умови Договору апеляційний суд зазначив, що плановий обсяг послуги підлягає оплаті на умовах попередньої оплати протягом розрахункового місяця, а фактичний обсяг встановлюється по закінченню такого розрахункового місяця протягом 3-х банківських днів з моменту отримання акта приймання-передачі послуги.
Отже, при розрахунку за послуги з передачі електричної енергії користувач та оператор системи передачі зобов`язані використовувати як плановий, так і фактичний обсяг послуги одночасно, які є взаємопов`язані та не замінюють один одного, тобто у користувача відсутнє право вибору - платити за плановий обсяг чи за фактичний обсяг. Користувач зобов`язаний здійснити оплату планового обсягу на умовах попередньої оплати протягом розрахункового місяця, а по закінченню відповідного місяця визначити необхідність сплати фактичного обсягу послуг, отриманих за такий розрахунковий місяць.
Таким чином, як невиконання або неналежне виконання користувачем зобов`язання з оплати планового обсягу на умовах попередньої оплати, так і зобов`язання з оплати фактичного обсягу послуг, отриманих за розрахунковий місяць, є порушенням виконання грошового зобов`язання і передбачає застосування правових наслідків порушення зобов`язання та настання відповідальності за порушення грошового зобов`язання, зокрема, згідно з приписами статей 611, 625 ЦК України.
Апеляційний суд зазначив, що подібний висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.08.2022 у справі № 912/1941/21 та постановах Верховного Суду від 09.11.2022 у справі № 904/5899/21 та від 24.11.2022 у справі № 927/713/21.
З урахуванням наведених положень Договору, зокрема і пункту 6.7 Договору, яким передбачено, що у випадку порушення користувачем термінів розрахунку ОСП має право нарахувати пеню у розмірі 0,1% (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Пеня нараховується до повного виконання користувачем своїх зобов`язань. За прострочення зазначеного терміну понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від суми простроченого платежу, та приписів чинного законодавства апеляційним судом здійснено перевірку та перерахунок штрафу заявленого до стягнення, а саме: червень 2021 року (попередня оплата планової вартості послуг).
Листом від 17.05.2021 № 1304/01/01 Відповідач повідомив про намір отримати послугу в червні 2021 року в розмірі 123 000 000 кВт*год. Ставка тарифу дорівнювала 293,93 грн/МВт*год. Вартість планового обсягу на червень 2021 року дорівнювала 43 384 068,00 грн з ПДВ (8 676 813,60 за кожен плановий платіж).
Відповідно до пункту 6.2 Договору Відповідач повинен здійснити поетапну попередню оплату планової вартості послуги в розмірі не менше 1/5 запланованої вартості [8 676 813,60 грн (43 384 068,00 грн : 5 = 8 676 813,60 грн)] у такі строки:
- 1 платіж до 17:00 02.06.2021;
- 2 платіж до 10.06.2021;
- 3 платіж до 15.06.2021;
- 4 платіж до 20.06. 2021 (неділя), то наступний робочий 21.06.2021 (понеділок);
- 5 платіж до 25.06.2021.
Відповідачем, у свою чергу, здійснено такі платежі:
- 30.06.2021 на загальну суму 17 353 627,20 грн;
- 06.07.2021 на суму 8 676 813,60 грн;
- 08.07.2021 на суму 5 032 040,26 грн;
- 27.07.2021 на суму 5 000 000,00 грн;
- 28.07.2021 на суму 5 000 000,00 грн.
Апеляційний суд зазначив, що здійснені Відповідачем оплати слід зараховувати таким чином:
- 1 платіж на суму 8 676 813,60 грн сплачений 30.06.2021 (порушення строку оплати з 03.06.2021 по 29.06.2021);
- 2 платіж на суму 8 676 813,60 грн сплачений 30.06.2021 (порушення строку оплати з 11.06.2021 по 29.06.2021);
- 3 платіж на суму 8 676 813,60 грн сплачений 06.07.2021 (порушення строку оплати з 16.06.2021 по 05.07.2021);
- 4 платіж на суму 8 676 813,60 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 22.06.2021 по 07.07.2021);
- 5 платіж на суму 8 676 813,60 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 26.06.2021 по 07.07.2021).
При цьому, за порушення строків оплати планових обсягів передачі електричної енергії за червень 2021 року Позивач нарахував Відповідачу до сплати штраф у розмірі 607 367,95 грн.
Разом з тим, апеляційним судом встановлено, що прострочення оплати ні планової, ні фактичної вартості електричної енергії понад 30 календарних днів за вказаний період не відбулося.
Липень 2021 року (попередня оплата планової вартості послуг).
Листом від 22.06.2021 № 1582/01/01 Відповідач повідомив про намір отримати послугу в липні 2021 року у розмірі 12 200 000 кВт*год. Ставка тарифу дорівнювала 293,93 грн/МВт*год. Вартість планового обсягу на липень 2021 року дорівнювала 3 585 946,00 грн без ПДВ.
Згідно з пунктом 6.2 Договору Відповідач повинен здійснити поетапну попередню оплату планової вартості послуги в розмірі не менше 1/5 запланованої вартості (3 585 946,00 грн : 5) х 1,2 = 860 627,04 грн у такі строки:
- 1 платіж до 17:00 02.07.2021;
- 2 платіж до 10.07.2021 (субота), то наступний робочий 12.07.2021 (понеділок);
- 3 платіж до 15.07.2021;
- 4 платіж до 20.07.2021;
- 5 платіж до 25.07.2021 (неділя), то наступний робочий 26.07.2021 (понеділок).
Апеляційний суд зазначив, що здійснені Відповідачем оплати слід зараховувати таким чином:
- 1 платіж на суму 860 627,04 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 03.07.2021 по 06.08.2021);
- 2 платіж на суму 860 627,04 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 12.07.2021 по 06.08.2021);
- 3 платіж на суму 860 627,04 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 16.07.2021 по 06.08.2021);
- 4 платіж на суму 860 627,04 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 21.07.2021 по 06.08.2021);
- 5 платіж на суму 860 627,04 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 26.07.2021 по 06.08.2021).
Апеляційним судом встановлено, що Позивачем при здійсненні розрахунку нарахування штрафу за липень 2021 року невірно розраховано суми планових платежів, а саме зазначено, що така сума складає 8 606 270,40 грн, тим часом вірною сумою планового платежу є: 12 200 000 кВт*год. х 293,93 грн/МВт*год. = 3 585 946,00 грн без ПДВ. Один платіж становить: (3 585 946,00 грн : 5) х 1,2 =        860 627,04 грн, отже нарахування слід здійснювати на зазначену суму.
За порушення строків оплати планових обсягів передачі електричної енергії за липень 2021 року Позивач нарахував Відповідачу до сплати штраф у розмірі                  3 012 194,64 грн.
Водночас, апеляційним судом встановлено, що прострочення оплати понад 30 календарних днів відбулося по 1 плановому платежу за липень 2021 року у розмірі 860 627,04 грн, у зв`язку з чим до стягнення з Відповідача підлягає штраф у розмірі 60 243,89 грн.
Серпень 2021 року (попередня оплата планової вартості послуг)
Листом від 22.07.2021 № 1794/01/01 Відповідач повідомив про намір отримати послугу в серпні 2021 року у розмірі 11 780 000 кВт*год. Ставка тарифу дорівнювала 293,93 грн/МВт*год. Вартість планового обсягу на серпень 2021 року дорівнювала 3 462 495,40 грн без ПДВ.
Відповідно до пункту 6.2 Договору Відповідач повинен здійснити поетапну попередню оплату планової вартості послуги в розмірі не менше 1/5 запланованої вартості (3 462 495,40 грн : 5) х 1,2 = 830 998,90 грн у такі строки:
- 1 платіж до 17:00 03.08.2021;
- 2 платіж до 10.08.2021;
- 3 платіж до 15.08.2021 (неділя), то наступний робочий 16.08.2021 (понеділок);
- 4 платіж до 20.08.2021;
- 5 платіж до 25.08.2021.
Відповідачем, у свою чергу 01.09.2021 здійснено платіж на загальну суму                                   5 000 000,00 грн.
Апеляційний суд зазначив, що здійснені Відповідачем оплати слід зараховувати таким чином:
- 1 платіж на суму 830 998,90 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 03.08.2021 по 31.08.2021);
- 2 платіж на суму 830 998,90 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 11.08.2021 по 31.08.2021); 
- 3 платіж на суму 830 998,90 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 17.08.2021 по 31.08.2021); 
- 4 платіж на суму 830 998,90 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 21.08.2021 по 31.08.2021);
- 5 платіж на суму 830 998,90 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 26.08.2021 по 31.08.2021).
Проведений Позивачем розрахунок штрафу визнаний апеляційним судом невірним, оскільки Позивачем невірно встановлено суми планових платежів, а саме зазначено, що така сума складає 8 309 988,96 грн, тим часом вірною сумою планового платежу є: 11 780 000 кВт*год х 293,93 грн/МВт*год = 3 462 495,40 грн без ПДВ. Один платіж становить: (3 462 495,40 грн : 5) х 1,2 = 830 998,90 грн, отже нарахування слід здійснювати на зазначену суму. 
За порушення строків оплати планових обсягів передачі електричної енергії за серпень 2021 року Позивач нарахував Відповідачу до сплати штраф у розмірі               2 908 496,14 грн.
Разом з тим, апеляційним судом встановлено, що прострочення оплати ні планової, ні фактичної вартості електричної енергії понад 30 календарних днів за вказаний період не відбулося.
Вересень 2021 року (попередня оплата планової вартості послуг)
Листом від 18.08.2021 № 2011/01/01 Відповідач повідомив про намір отримати послугу в вересні 2021 року у розмірі 11 770 000 кВт*год. Ставка тарифу дорівнювала 293,93 грн/МВт*год. Вартість планового обсягу на вересень 2021 року дорівнювала 3 459 556,10 грн без ПДВ.
Згідно з пунктом 6.2 Договору Відповідач повинен здійснити поетапну попередню оплату планової вартості послуги в розмірі не менше 1/5 запланованої вартості (3 459 556,10 грн : 5) х 1,2 = 830 293,46 грн у такі строки:
- 1 платіж до 17:00 02.09.2021;
- 2 платіж до 10.09.2021;
- 3 платіж до 15.09.2021;
- 4 платіж до 20.09.2021;
- 5 платіж до 25.09.2021 (субота), то наступний робочий 27.09.2021 (понеділок).
Апеляційний суд зазначив, що здійснені Відповідачем оплати слід зараховувати таким чином:
- 1 платіж на суму 830 293,46 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 03.09.2021 по 07.10.2021);
- 2 платіж на суму 830 293,46 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 11.09.2021 по 07.10.2021);
- 3 платіж на суму 830 293,46 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 16.09.2021 по 07.10.2021);
- 4 платіж на суму 830 293,46 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 21.09.2021 по 07.10.2021);
- 5 платіж на суму 830 293,46 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 28.09.2021 по 07.10.2021).
За порушення строків оплати планових обсягів передачі електричної енергії за вересень 2021 року Позивач нарахував Відповідачу до сплати штраф у розмірі          290 602,71 грн.
При цьому судом апеляційної інстанції встановлено, що прострочення оплати понад 30 календарних днів відбулося по 1 плановому платежу за вересень 2021 року у розмірі 830 293,46 грн, у зв`язку з чим до стягнення з Відповідача підлягає штраф у розмірі 58 120,54 грн.
Жовтень 2021 року (попередня оплата планової вартості послуг)
Листом від 20.09.2021 № 2440/01/01 Відповідач повідомив про намір отримати послугу у жовтні 2021 року у розмірі 12 160 000 кВт*год. Ставка тарифу дорівнювала 293,93 грн/МВт*год. Вартість планового обсягу на жовтень 2021 року дорівнювала 3 574 188,80 грн без ПДВ.
Відповідно до пункту 6.2 Договору Відповідач повинен здійснити поетапну попередню оплату планової вартості послуги в розмірі не менше 1/5 запланованої вартості (3 574 188,80 грн : 5) х 1,2 = 857 805,31 грн у такі строки:
- 1 платіж до 17:00 04.10.2021;
- 2 платіж до 10.10.2021 (неділя), то наступний робочий день 11.10.2021 (понеділок);
- 3 платіж до 15.10.2021;
- 4 платіж до 20.10.2021;
- 5 платіж до 25.10.2021.
Апеляційний суд зазначив, що здійснені Відповідачем оплати слід зараховувати таким чином:
- 1 платіж на суму 857 805,31 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 05.10.2021 по 05.11.2021);
- 2 платіж на суму 857 805,31 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 12.10.2021 по 05.11.2021);
- 3 платіж на суму 857 805,31 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 16.10.2021 по 05.11.2021);
- 4 платіж на суму 857 805,31 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 21.10.2021 по 05.11.2021);
- 5 платіж на суму 857 805,31 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 26.10.2021 по 05.11.2021).
За порушення строків оплати планових обсягів передачі електричної енергії за жовтень 2021 року Позивач нарахував Відповідачу до сплати штраф у розмірі           300 231,86 грн.
Водночас, апеляційним судом встановлено, що прострочення оплати понад 30 календарних днів відбулося по 1 плановому платежу за жовтень 2021 року у розмірі 857 805,31 грн, у зв`язку з чим до стягнення з Відповідача підлягає штраф у розмірі 60 046,37 грн.
Листопад 2021 року (попередня оплата планової вартості послуг)
Листом від 20.10.2021 № 2900 Відповідач повідомив про намір отримати послугу у листопаді 2021 року у розмірі 13 540 000 кВт*год. Ставка тарифу дорівнювала 293,93 грн/МВт*год. Вартість планового обсягу на листопад 2021 року дорівнювала 3 979 812,20 грн без ПДВ.
Згідно з пунктом 6.2 Договору Відповідач повинен здійснити поетапну попередню оплату планової вартості Послуги в розмірі не менше 1/5 запланованої вартості (3 979 812,20 грн : 5) х 1,2 = 955 154,93 грн у такі строки:
- 1 платіж до 17:00 02.11.2021;
- 2 платіж до 10.11.2021;
- 3 платіж до 15.11.2021;
- 4 платіж до 20.11.2021 (субота);
- 5 платіж до 25.11.2021.
Апеляційний суд зазначив, що здійснені Відповідачем оплати слід зараховувати таким чином:
- 1 платіж на суму 955 154,93 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 03.11.2021 по 07.12.2021);
- 2 платіж на суму 955 154,93 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 11.11.2021 по 07.12.2021);
- 3 платіж на суму 955 154,93 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 16.11.2021 по 07.12.2021);
- 4 платіж на суму 955 154,93 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 22.11.2021 по 07.12.2021);
- 5 платіж на суму 955 154,93 грн - не сплачений (порушення строку оплати з 26.11.2021 по 07.12.2021).
За порушення строків оплати планових обсягів передачі електричної енергії за листопад 2021 року Позивач нарахував Відповідачу до сплати штраф у розмірі          334 304,23 грн.
Разом з тим судом апеляційної інстанції встановлено, що прострочення оплати понад 30 календарних днів відбулося по 1 плановому платежу за листопад 2021 року у розмірі 955 154,93 грн, у зв`язку з чим до стягнення з Відповідача підлягає штраф у розмірі 66 860,84грн.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягає штраф у загальному розмірі            245 271,64 грн.
Дослідивши доводи касаційної скарги, зміст оскаржуваної постанови апеляційного суду у її контексті та матеріали справи, Верховний Суд дійшов таких висновків.
Як підставу для подання касаційної скарги Товариством визначено пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України, посилаючись на те, що при ухвалені постанови в оскаржуваній частині апеляційним судом не враховано висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 04.07.2023 у справі                            № 910/10061/22, від 19.08.2022 у справі № 912/1941/21, від 09.11.2022 у справі № 904/5899/21 щодо застосування статей 629, 630 ЦК України, статей 179, 230, частини другої статті 231 ГК України у подібних правовідносинах.
Водночас вказані доводи скаржника Суд вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки як вбачається з матеріалів справи та встановлено апеляційним судом, що скасовуючи постанову суду апеляційної інстанції, в частині відмови у стягненні 7 453 206,52 грн штрафу та направляючи справу на новий розгляд в цій частині, Верховний Суд вказав, що як невиконання або неналежне виконання користувачем зобов`язання з оплати планового обсягу на умовах попередньої оплати, так і зобов`язання з оплати фактичного обсягу послуг, отриманих за розрахунковий місяць, є порушенням виконання грошового зобов`язання і передбачає застосування правових наслідків порушення зобов`язання та настання відповідальності за порушення грошового зобов`язання, зокрема, згідно з приписами статей 611, 625 ЦК України (подібний висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.08.2022 у справі № 912/1941/21 та постановах Верховного Суду від 09.11.2022 у справі № 904/5899/21 та від 24.11.2022 у справі № 927/713/21). За таких обставин апеляційний господарський суд дійшов помилкового висновку про неможливість нарахування та стягнення з відповідача штрафу при порушенні користувачем строків оплати планових платежів за послуги передачі електричної енергії.
У свою чергу, апеляційний суд на виконання вказівок Верховного Суду, під час нового розгляду, врахував та застосував до спірних правовідносин правові висновки, викладені у вказаних постановах Верховного Суду, які (висновки) скаржником у касаційній скарзі визначені як такі, що не враховані апеляційним судом при ухвалені оскаржуваної постанови.
Наведені ж у касаційній скарзі доводи фактично стосуються необхідності переоцінки доказів, тобто зводяться до заперечення обставин, встановлених апеляційним судом під час нового розгляду справи, та перегляду вже здійсненої оцінки доказів у справі.
Суд звертає увагу на те, що саме лише прагнення скаржника здійснити нову перевірку обставин справи та переоцінку доказів у ній не є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень попередніх інстанцій, оскільки згідно з імперативними приписами статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції не має права вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, додатково перевіряти докази.
До того ж встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі                          № 373/2054/16-ц).
Водночас касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, які наведені скаржником і стали підставою для відкриття касаційного провадження.
При цьому самим скаржником у касаційній скарзі з огляду на принцип диспозитивності визначається підстава, вимоги та межі касаційного оскарження, а тому тягар доказування наявності підстав для касаційного оскарження, передбачених, зокрема пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України (що визначено), покладається на скаржника.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
За таких обставин Верховний Суд вважає, що надав відповіді на всі істотні, вагомі та доречні доводи, які викладені скаржником у касаційній скарзі та стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Відповідно до статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
Статтею 309 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
З огляду на викладене Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, оскільки апеляційним судом було ухвалено постанову з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що дає підстави залишити її без змін.
У зв`язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалені судові рішення, суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.
Керуючись статтями 129, 300, 308, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В :
Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" залишити без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2024 у справі № 925/654/22 - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                               І. Булгакова

Суддя                                                                                              Т. Жайворонок

Суддя                                                                                               І. Колос