УХВАЛА

01 квітня 2024 року 
м. Київ
cправа №  922/3322/20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Бакуліна С.В. головуючий (доповідач), Баранець О.М., Студенець В.І.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Державної служби геології та надр України
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2024 (головуючий суддя - Кравчук Г.А., судді: Тищенко А.І., Михальська Ю.Б.) та рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2023 (суддя                   Щербаков С.О.)
у справі №922/3322/20
за позовом Керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави
до 1. Державної служби геології та надр України,
2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазенергопром",
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Антимонопольний комітет України,
про визнання незаконним та скасування протоколу проведення аукціону, визнання недійсним договору купівлі-продажу, спеціального дозволу на користування надрами та угоди про умови користування надрами,
ВСТАНОВИВ:
Керівник Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної служби геології та надр України та Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазенергопром" (далі - ТОВ "Нафтогазенергопром"), про:
- визнання недійсними результатів проведеного 22.03.2016 Держгеонадрами аукціону з продажу спеціального дозволу на користування надрами Мурафинської площі та скасування протоколу проведення вказаного аукціону від 22.03.2016 №6;
- визнання недійсним договору купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами від 22.03.2016 №6/1-16 з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислової розробки Мурафинської площі;
- визнання недійсним спеціального дозволу на користування надрами, з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислової розробки газу сланцевих товщ Мурафинської площі від 12.04.2016 № 4760;
- визнання недійною угоди про умови користування надрами, з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення (вуглеводні) Мурафинської площі від 31.05.2019 №4760.
Господарський суд міста Києва рішенням від 06.07.2023 у справі №922/3322/20, яке Північний апеляційний господарський суд залишив без змін постановою від 14.02.2024, позовні вимоги задовольнив; визнав недійсними результати проведеного 22.03.2016 Державною службою геології та надр України аукціону з продажу спеціального дозволу на користування надрами Мурафинської площі, оформлені протоколом від 22.03.2016 №6; визнав недійсним договір купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислової розробки, газу сланцевих товщ Мурафинської площі №6/1-16 від 22.03.2016, укладений між Державною службою геології та надр України та ТОВ "Нафтогазенергопром"; визнав недійсним спеціальний дозвіл на користування надрами, з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислової розробки газу сланцевих товщ Мурафинської площі від 12.04.2016 №4760, виданий Державною службою геології та надр України; визнав недійсною угоду про умови користування надрами, з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення (вуглеводні) Мурафинської площі від 31.05.2019 №4760, укладену між Державною службою геології та надр України та ТОВ "Нафтогазенергопром". Стягнув з ТОВ "Нафтогазенергопром" на користь Харківської обласної прокуратури 8 408,00 грн судового збору.
Державна служба геології та надр України звернулась 11.03.2024 (згідно з даними на поштовому конверті) до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2024 та рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2023 у справі №922/3322/20.
Верховний Суд ухвалою від 18.03.2024 залишив без руху касаційну скаргу  Державної служби геології та надр України на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2024 та рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2023 у справі №922/3322/20 на підставі частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК). Скаржнику було надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали, а саме подання Верховному Суду документа про сплату (зарахування) судового збору за подання касаційної скарги у сумі 16   816,00 грн.
Роз`яснено скаржнику наслідки невиконання ухвали Верховного Суду, передбачені частиною другою статті 292 ГПК.
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 242 ГПК днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Згідно з абзацом другим частини шостої статті 242 ГПК якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Ухвалу Верховного Суду від 18.03.2024 Державною службою геології та надр України отримано 18.03.2024 19:55, що підтверджується довідкою про доставку документа в кабінет електронного суду. Таким чином останнім днем строку на усунення недоліків касаційної скарги є 29.03.2024.
25.03.2024, у встановлений судом строк, Державна служба геології та надр України подала клопотання про усунення недоліків, до якої додано платіжну інструкцію від 20.03.2024 №150 про сплату судового збору у сумі 16   816,00 грн.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 ГПК у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
На виконання вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК, Державна служба геології та надр України підставою касаційного оскарження визначила пункт 1 частини другої статті 287 ГПК, зазначаючи про неврахування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду, викладених в постановах: від 07.12.2018 у справі №924/1256/17, від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц, від 11.02.2020 у справі №922/614/19, від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, від 03.12.2019 у справі №810/3164/18, від 05.11.2019 у справі №804/4585/18, від 30.01.2019 у справі №826/2793/18, , від 06.12.2019 у справі №910/353/19, щодо застосування статті 23 Закону України "Про прокуратуру". Також скаржник вказує на те, що не враховано висновків, викладених в постановах Верховного Суду від 12.04.2023 у справі №380/14933/22 та Верховного Суду України від 22.12.2015 у справі 21-3577а15 (800/221/15) стосовно застосування визначених процесуальним законом наслідків пропуску строку звернення до суду. 
Відповідно до частини четвертої статті 294 ГПК в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
Ураховуючи викладене, перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам параграфу 1 глави 2 Розділу IV ГПК, Верховний Суд дійшов висновку про відкриття касаційного провадження у справі №922/3322/20 з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК.
За змістом статті 295 ГПК учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції в ухвалі про відкриття касаційного провадження.
Оскільки подання відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі є правом учасників справи, у разі реалізації такого права суд касаційної інстанції встановлює відповідний строк для подання зазначеного відзиву.
Частиною третьою статті 301 ГПК встановлено, що розгляд справи у суді касаційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Керуючись статтями 121, 234, 287, 290, 294, 295, 301 ГПК, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Державної служби геології та надр України на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2024 та рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2023 у справі №922/3322/20. 
2. Призначити касаційну скаргу Державної служби геології та надр України на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2024 та рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2023 у справі №922/3322/20 до спільного розгляду з касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазенергопром" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2024 та рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2023 у відкритому судовому  засіданні 17 квітня 2024 року о  12:00 у приміщенні Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань №328.
3. Довести до відома учасників справи, що їх явка в судове засідання не є обов`язковою, а також про їх право на участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, у тому числі поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за відповідною заявою.
4. Встановити іншим учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 12 квітня 2024 року. Відсутність відзиву на касаційну скаргу не перешкоджає перегляду судових рішень.
5. Довести до відома учасників справи та інших осіб, визначених статтею 6 ГПК, щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами та попередити про передбачені процесуальні наслідки недотримання вимог вказаної норми.
6.  Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за веб адресою: https://supreme.court.gov.ua/supreme/.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.
Головуючий                                                                                           С. В. Бакуліна 
Судді                                                                                                        О. М. Баранець
                                                                                                                 В. І. Студенець