УХВАЛА

18 квітня 2024 року 
м. Київ

cправа №  910/7898/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Малашенкової Т. М. (головуючої), Бенедисюка І. М., Ємця А. А.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України (далі - Міністерство, скаржник)
на рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2023 
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2024
за позовом Антимонопольного комітету України
до Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України 
про зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Міністерство 02.04.2024 через «Електронний суд» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, зокрема, просить рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2024 у справі № 910/7898/23 скасувати повністю та ухвалити нове рішення у даній справі, яким у задоволенні позовних вимог Антимонопольного комітету України (далі - АМК) до Міністерства про зобов`язання виконати пункт 3 резолютивної частини рішення АМК «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції» від 27.05.2021 № 302-р відмовити повністю.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2024 для розгляду касаційної скарги у справі № 910/7898/23 визначено колегію суддів у складі: Малашенкової Т. М.- головуюча, Бенедисюка І. М., Ємця  А.  А.
Ухвалою Верховного Суду від 04.04.2024 касаційну скаргу Міністерства на рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2024 у справі №  910/7898/23 залишено без руху у зв`язку з наданням скаржникові строку для усунення недоліку касаційної скарги, шляхом оформлення та подання клопотання (заяви) про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2023 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2024 у справі № 910/7898/23 з наведенням підстав для поновлення строку передбачених статтею 288 ГПК України. При цьому скаржнику надано строк тривалістю 10 днів з дня вручення копії ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги.
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 04.04.2024 у справі № 910/7898/23 Міністерство 12.04.2024 подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2023 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2024 у справі № 910/7898/23.
З огляду на викладене скаржник подав заяву про поновлення строку на касаційне оскарження у межах строку, наданого Судом ухвалою від 04.04.2024 у справі №  910/7898/23.
Статтею 288 ГПК України визначено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Відповідно до пунктів 2, 5 частини шостої статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Як убачається з матеріалів касаційної скарги та Єдиного державного реєстру судових рішень, оскаржену постанову Північного апеляційного господарського суду у справі № 910/7898/23 прийнято 06.03.2024, повний текст її підписано 12.03.2024, а, отже, останній день оскарження постанови за приписами частини першої статті 288 ГПК України, припадає на 01.04.2024.
Водночас, касаційна скарга, як зазначено вище, подана до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду - 02.04.2024 через «Електронний суд».
В ухвалі Верховного Суду від 04.04.2024 зазначено, що за інформацією, отриманою з автоматизованої системи документообігу суду КП «ДСС» документ в електронному вигляді: стаття 282 ГПК Постанова (повний текст) від 06.03.2024 у справі №  910/7898/23 (суддя Сітайло   Л.Г.) надіслано в Електронний кабінет одержувача: Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України та доставлено в кабінет одержувача: 12.03.2024 об 11:40. 
Дата отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи: 12.03.2024 об 11:59, а отже скаржник мав право   на поновлення строку за приписами частини другої статті 288 ГПК України до 01.04.2024 (включно) шляхом подання касаційної скарги разом з клопотанням про його поновлення за приписами частини другої статті 288 ГПК України.
Заяву про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2024 обґрунтовано тим, що:
у зв`язку із відсутністю єдиного підходу та визначених правил роботи користувачів ЄСІТС в кабінетах, Міністерством самостійно визначено порядок та організовано роботу у електронному кабінеті, яка відбувається за наступним алгоритмом: уповноваженим електронною довіреністю працівником завантажуються додані до кабінету Міністерства документи та передаються на реєстрацію у системі електронного документообігу Міністерства, які опрацьовуються представниками Міністерства у встановленому порядку після накладення резолюцій керівництвом Міністерства. Таким чином, після додавання документу до кабінету Міністерства в підсистемі «Електронний суд» такий документ завантажується, реєструється, на нього накладається резолюція керівництва Міністерства, Департаменту, відділу, лише після вказаної процедури такий документ потрапляє на відповідне опрацювання до відповідального працівника. З метою встановлення єдиних правил документування управлінської діяльності в Міністерстві наказом Міністерства від 22.09.2023 № 849 затверджено Інструкцію з діловодства в Міністерстві розвитку громад, територій та інфраструктури України (далі - Інструкція) (копія наказу додається). У зв`язку із відсутністю законодавчо визначеного порядку та самостійного визначення Міністерством порядку роботи в кабінеті Міністерстві в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС наразі довіреності на роботу у такому кабінеті видано лише двом працівникам Міністерства, зокрема і працівнику Управління документального забезпечення з метою організації дій щодо реєстрації доданих до такого кабінету документів. Представники Міністерства, зокрема і у цій справі, відповідними довіреностями у підсистемі «Електронний суд» в ЄСІТС не уповноважено, а робота у підсистемі «Електронний суд» ведеться з власних кабінетів у підсистемі  «Електронний суд» в ЄСІТС, повноваженням для роботи в яких є надання повноважень від імені Міністерства діяти в судах України, про що внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Таким чином, представники Міністерства у судових справах як працівники Міністерства отримують документи для опрацювання через систему електронного документообігу «Аскод» та позбавлені можливості самостійного опрацювання таких документів у підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС;
управлінням документального забезпечення Міністерства, листом від 10.04.2024 №  6090/21-24 повідомлено про те, що оскаржувана постанова зареєстрована в системі електронного документообігу Міністерства на наступний день її додавання до кабінету Міністерства у зв`язку з великим навантаженням та обсягом реєстрації письмової, усної та електронної кореспонденції, яка надходить до Міністерства з використанням мережі Інтернет, засобів поштового та електронного та зв`язку, у тому числі через підсистему «Електронний суд». Таким чином представником Міністерства строки на касаційне оскарження судових рішень у справі вираховувались згідно відомої на дату такої подачі, інформації із СЕД «АСКОД», тобто з дати вхідної кореспонденції, зазначеної працівниками служби документообігу Міністерства у картці реєстрації вхідного документа у полі «Вхідний № та дата документа», а саме з 13.03.2024, яку зареєстровано за вхідним реєстраційним № 21175/0/7-24 від 13.03.2024. 
Міністерство зазначає, що у приєднаних до постанови файлах, наявна Довідка про набрання судовим рішенням законної сили, у якій містяться зокрема такі відомості: «ст. 282 ГПК Постанова (повний текст)» від 06.03.2024; справа: № 910/7898/23; суд: «Північний апеляційний господарський суд»; дата набрання законної сили: 06.03.2024; Сформовано засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 13.03.2024, 11:53:56». Будь-які інші документи щодо іншої, крім 13.03.2024, дати отримання Міністерством судового рішення, відсутні (копії реєстраційної картки та довідки додаються).
Констатуючи багаторівневу конструкцію передачі до відповідного опрацювання відповідальним працівником судових документів скаржник зазначає, що Міністерство не мало наміру або умислу для порушення (пропуску) процесуальних строків при поданні на розгляд Верховного Суду касаційної скарги у справі, розгляд якої має важливе значення для Міністерства та просить Верховний Суд при оцінці дій Міністерства та розгляді питання поважності причин пропуску Міністерством процесуального строку на касаційне оскарження застосувати положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо забезпечення права скаржника на доступ до суду та пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України про забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках, враховуючи, що скаржник здійснив незначний пропуск строку (на один день) на касаційне оскарження;
скаржник просить врахувати і навантаження представника Міністерства у справі №  910/7898/23, яким здійснюється представництво інтересів з моменту відкриття провадження у справі. Так у 20-денний визначений процесуальним законом строк, постійним представником у цій справі забезпечувалась участь у судових засіданнях у 10 справах безпосередньо в суді, тривалість яких коливалась від 40 хвилин до 3 годин, не враховуючи часу очікування завершення повітряних тривог та у зв`язку із цим затримки розгляду справ. Також зазначає і на те, що відповідно до інформації з сайту «Київ цифровий» (доступне за посиланням https://kyiv.digital/storage/air-alert/stats.html) з 12.03.2024 по 04.04.2024 в місті Києві пролунало 33 повітряні тривоги (роздруківка з сайту додається), що також негативно впливає на дотримання представниками Міністерства встановлених процесуальних строків. Також зазначає, що згідно з статтями 18, 21, 30, та 32 Кодексу цивільного захисту України на виконання окремого доручення Мінінфраструктури від 17.01.2023 №  17/36/11-23 та від 04.05.2023 № 156/36/11-23 працівникам підрозділів Міністерства відповідно до «Алгоритму дій у разі отримання сигналу «Повітряна тривога» необхідно вийти із адміністративної будівлі Міністерства та слідувати до найближчої захисної споруди чи укриття (копії окремих доручень додається).
Згідно з частиною першою статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Відповідно до частини третьої статті 288 ГПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.
З огляду на зазначене та виходячи з положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо забезпечення права скаржника на доступ до суду та пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України про забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках, колегія суддів відзначає, з огляду на характер причин, які зумовили пропуск, розумність строків та дій скаржника в контексті наведених обставин, незначний строк пропуску та те, що наведені скаржником причини для поновлення строку підтверджені доказами, які свідчать про наявність обставин (підстав), які судом визнаються поважними, забезпечуючи баланс між доступом до правосуддя, реалізацією процесуального права на оскарження та принципу «res judicata», та уникнення надмірного формалізму, ураховуючи: воєнний стан, строк пропуску, дії особи у конкретно цій справі, роботу Електронного кабінету, а відтак клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2024 у справі № 910/7898/23 - слід задовольнити.
За таких обставин, Касаційний господарський суд дійшов висновку, що скаржником на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 04.04.2024 у справі № 910/7898/23 усунуто недоліки касаційної скарги.
Згідно з частиною третьою статті 174 ГПК України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.
Відповідно до частини третьої статті 294 ГПК України питання про відкриття касаційного провадження у справі вирішується колегією суддів у складі трьох суддів не пізніше двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня надходження заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, визначеному статтею 292 цього Кодексу.
Частина четверта статті 294 ГПК передбачає, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
Так, на обґрунтування своєї правової позиції у поданій касаційній скарзі Міністерство з посиланням на пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України зазначає, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права [неправильне тлумачення частини третьої статті 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції», частини третьої статті 13 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», пункту 34 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням АМК від 19.04.1994 № 5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 06 травня 1994 за № 90/299 (у редакції розпорядження Антимонопольного комітету України від 29 червня 1998 року № 169-р чинній станом на дату подання позову)]; не застосовано норми законів, які підлягали застосуванню - частину першу, другу статті 19 Конституції України, частину першу статті 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції», пункт 30 частини першої статті 6 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», абзац другий статті 5, абзац перший частини третьої статті 9, частину першу статті 21 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10 квітня 1992 №       2269-XII, частина п`ята статті 16 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 157-ІХ від 03 жовтня 2019, пункт 127 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 червня 2020 № 483, абзац сьомий частини першої статті 6, частину третю статті 22, абзац п`ятий частини шостої статті 73, частину першу, шосту статті 180, статтю 188, частину першу статті 286 Господарського кодексу України, статтю 6, частину першу статті 627, частини першу, другу статті 632, частину першу статті 638, статті 651 - 654 Цивільного кодексу України, а також висновків Вищого господарського суду України викладені у постанові від 22.03.2017 у справі №  915/817/16 щодо умов договору № 3 від 08.06.2016 про внесення змін до договору № РОФ - 501 від 10.05.2016 та порушено норми процесуального права, та у зв`язку із відсутністю висновків Верховного Суду щодо питання застосування норм матеріального права при зобов`язанні органу влади припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції та у відносинах щодо оренди державного нерухомого майна відповідно до вказаних нормативно-правових актів та згідно з умовами договору оренди, яким має керуватись орган державної влади (уповноважений орган управління державним майном), що має важливе значення для економіки Держави та стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики у сфері законодавства про захист економічної конкуренції.
З огляду на викладене касаційна скарга Міністерства подана із додержанням вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України, та пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України.
Отже, на момент відкриття касаційного провадження доводи касаційної скарги не є очевидно неприйнятними, а відтак подані матеріали достатні для касаційного розгляду на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України.
Верховний Суд звертає увагу, що з 04 листопада 2023 року набрав чинності Закон України від 19.10.2023 № 3424-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо уточнення обов`язків учасників судової справи». Зокрема, приписами частини шостої статті 6 ГПК України (у редакції Закону, з урахуванням змін) унормовано, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. 
Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.
Ураховуючи доводи касаційної скарги, які не є очевидно неприйнятними, письмову форму матеріалів справи № 910/7898/23, з огляду на технічний стан функціонування та наповнення Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи на момент прийняття ухвали, Суд доходить висновку про необхідність витребування матеріалів справи.  
Керуючись статтями 119, 174, 234, 235, 294 ГПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1. Заяву Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2024 у справі №910/7898/23 - задовольнити. Поновити Міністерству розвитку громад, територій та інфраструктури України пропущений строк на подання касаційної скарги.
2. Відкрити касаційне провадження у справі № 910/7898/22 за касаційною скаргою Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України на рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2024 у справі № 910/7898/23.
3. Призначити розгляд касаційної скарги у засіданні Верховного Суду Касаційного господарського суду на  14 травня 2024 року о  12:00  у приміщенні суду за адресою: м.  Київ, вул. О. Копиленка, 6, кімн. № 302.
4. Учасники справи мають право подати відзиви на касаційну скаргу до 06 травня 2024 року до Верховного Суду Касаційного господарського суду шляхом надсилання / подання процесуальних документів через «Електронний кабінет» в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремих підсистем (модулів), що забезпечує обмін документами. Реєстрація електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі) не позбавляє права на подання документів у паперовій формі. Відсутність відзиву на касаційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення. 
5. Довести до відома учасників справи, що їхня явка в судове засідання є необов`язковою. З урахуванням воєнного стану сторони можуть подати до Верховного Суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.
6. Верховний Суд звертає увагу, що ураховуючи введення в дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29.06.2023 № 3200-IX, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами.
7. Витребувати матеріали справи № 910/7898/23 Господарського суду міста Києва за позовом Антимонопольного комітету України до Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України про зобов`язання вчинити дії.
8. Копію ухвали надіслати до Господарського суду міста Києва та Північного апеляційного господарського суду для виконання.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                          Т. Малашенкова
Суддя                                                                                          І. Бенедисюк
Суддя                                                                                          А. Ємець