ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2024 року 
м. Київ
Справа №  915/1148/20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Рогач Л. І., 
секретар судового засідання - Денисевич А. Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу фізичної особи-підприємця Дереновського Руслана Миколайовича на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.11.2023 (колегія суддів: Філінюк І. Г., Аленін О. Ю., Діброва Г. І.) та рішення Господарського суду Миколаївської області від 25.05.2023 (суддя Семенчук Н. О.) 
у справі за позовом фізичної особи-підприємця Дереновського Руслана Миколайовича до Управління містобудування, архітектури, комунальної власності та земельних питань Первомайської міської ради про визнання поновленим договору оренди майна,
за участю представника позивача - Алтуніна Я. І.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
1.          Фізична особа-підприємець Дереновський Р. М. (далі - ФОП Дереновський) звернувся до суду з позовом до Управління містобудування, архітектури, комунальної власності та земельних питань Первомайської міської ради (далі - Управління), в якому просив визнати поновленим договір оренди майна, зареєстрований у Первомайській міській раді 21.08.2009 за № 1745.
2.          На обґрунтування заявлених вимог зазначено, що позивач завчасно повідомив відповідача про необхідність поновлення укладеного між ними договору оренди нежитлового приміщення. Відповідач у встановлений законом та цим договором строк не надіслав позивачу заяви про відмову в укладенні додаткової угоди, а тому у позивача виникли правомірні очікування щодо продовження користування спірним приміщенням на праві оренди.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
3.           21.08.2009 між Управлінням (орендодавець) та ФОП Дереновським (орендар) укладено договір оренди нежитлової будівлі (далі - договір оренди від 21.08.2009), відповідно до пункту 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове платне користування (в оренду) для здійснення підприємницької діяльності частину нежитлового приміщення, що знаходиться в місті Первомайську Миколаївської області на вулиці Жуковського, в житловому будинку № 33.
4.          Договір укладається сторонами на строк до 25.06.2018. Користування орендарем об`єктом нерухомості, переданим за цим договором, після закінчення строку дії договору найму, без заперечень з боку орендаря протягом одного місяця, є підставою для поновлення договору на відповідний строк та укладання відповідної нотаріальної згоди про це (пункти 2.1 і 2.2 договору оренди від 21.08.2009).
5.          Договір оренди від 21.08.2009 посвідчено нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Сулімою В. Ф. та зареєстровано в реєстрі за № 1745.
6.          Позивач звернувся до відповідача із заявою від 23.06.2018 № 180623-001-1, в якій просив поновити вказаний договір на новий строк.
7.          Відповідач листом від 07.09.2018 № Д-564-18 в доповнення до листа від 10.07.2018 № Д-564-18 повідомив, що на підставі звернення позивача було підготовлено проект рішення міської ради яким передбачено надання дозволу Управлінню на укладення договору оренди нерухомого майна комунальної власності на новий термін. Засідання міської ради відбулось 30.08.2018, однак при затвердженні порядку денного, це питання було знято з розгляду. Проект рішення щодо поновлення договору оренди нежитлових приміщень на вул. Василя Жуковського, 33/117 буде винесений на наступне засідання міської ради.
8.          Суди попередніх інстанцій також встановили, що у провадженні Господарського суду Миколаївської області перебувала справа № 915/2197/19 за позовом Управління до ФОП Дереновського про зобов`язання останнього звільнити об`єкт оренди нерухомого майна комунальної власності територіальної громади міста Первомайська загальною площею 132,9 кв.м., розташованого на вул. Василя Жуковського, 33 у місті Первомайську Миколаївської області.
9.          Судовими рішеннями у справі № 915/2197/19 встановлено, що у червні 2018 року ФОП Дереновський звернувся до Управління містобудування, архітектури, комунальної власності та земельних питань Первомайської міської ради із заявою про поновлення договору оренди від 21.08.2009 на новий строк.
10.          У відповідь Управління в листі від 10.07.2018 № Д-564-18 повідомило ФОП Дереновського про те, що істотні умови договору оренди нежитлової будівлі від 21.08.2009, про поновлення якого просив орендар, не відповідають Типовому договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Первомайська, затвердженому рішенням Первомайської міської ради від 27.06.2014 № 10. На підставі статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" було запропоновано (після прийняття міською радою рішення щодо надання дозволу на поновлення договору оренди нерухомого майна та укладення договору у новій редакції) узгодити всі істотні умови договору у новій редакції, підписати та засвідчити вказаний договір нотаріально. Також Управління зазначило, що копію рішення Первомайської міської ради щодо надання дозволу на поновлення договору та його укладення у новій редакції, а також договір оренди у новій редакції відповідачу буде направлено одразу після прийняття міською радою відповідного рішення. У випадку не укладення договору оренди у новій редакції у десятиденний термін з дня отримання рішення міської ради та договору оренди у новій редакції, договір оренди нежитлової будівлі, укладений 21.08.2009 між Управлінням та ФОП Дереновським, буде вважатись розірваним за закінченням строку його дії.
11.           15.09.2020 Господарський суд Миколаївської області ухвалив рішення у справі № 915/2197/19, залишене без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.12.2020, про задоволення позову Управління про зобов`язання ФОП Дереновського звільнити спірні нежитлові приміщення.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
12.           25.05.2023 Господарський суд Миколаївської області ухвалив рішення, залишене без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.11.2023, про відмову у позові.
13.          Суди обох інстанцій зазначили, що судовими рішеннями у справі № 915/2197/19 встановлені обставини направлення орендодавцем орендарю в межах строку, визначеного частиною другою статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та пункту 2.1 оренди від 21.08.2009 повідомлення (лист від 10.07.2018 №Д-564-18) про відсутність наміру продовжувати договір оренди від 21.08.2009 в існуючій редакції та обставини про припинення дії цього договору у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено. А тому з урахуванням цих обставин дійшли висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Короткий зміст касаційної скарги
14.          У касаційній скарзі ФОП Дереновський просить скасувати ці судові рішення та ухвалити нове - про задоволення позову; визнати поновленим договір оренди майна, зареєстрований у Первомайській міській раді 21.08.2009 за № 1745 та повернути у користування позивача спірні нежитлові приміщення.
15.          Скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій порушили приписи статей 13, 73-74, 75, 91, 209, 217, 219, 270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), неправильно застосували частину другу статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".
16.          На обґрунтування вимог касаційної скарги зазначено, що суд апеляційної інстанції:
-          не врахував преюдиційних обставин, встановлених у справі № 915/1404/20 та помилково послався на обставини, встановлені у справі № 915/2197/19;
-          належним чином не дослідив доказів на підтвердження факту прологанції договору, оскільки не врахував відсутності у матеріалах справи доказів належного повідомлення орендодавцем орендаря про намір припинити дію договору оренди від 21.08.2009 протягом місяця після закінчення терміну його дії;
-          листи, на які посилався відповідач як на підтвердження належного повідомлення позивача про свій намір не продовжувати договір оренди від 21.08.2009, є недопустимими доказами, оскільки підписані неуповноваженою особою;
-          залишив поза допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального закону, а саме: не забезпечив права позивача на участь в судовому засіданні (суд відмовив у задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи, яке обґрунтовувалось неможливістю участі позивача та його представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції через технічний збій у роботі системи "Електронний суд"); не провів підготовчого засідання та перейшов до розгляду справи по суті, не повідомивши про це позивача відповідною ухвалою.
17.          Касаційне провадження у справі відкрито на підставі пунктів 1, 3, 4 частини другої статті 287 ГПК України.
Позиція Верховного Суду
18.          Спір у справі пов`язаний з орендними правовідносинами, що виникли між сторонами на підставі договору оренди від 21.08.2009, строк дії якого, як встановили суди, був визначений до 25.06.2018.
19.          Позивач як орендар за цим договором наполягав, що договір пролонговано, оскільки стверджує, що виконав приписи закону та умови самого договору щодо можливості його поновлення, а відповідач, зі свого боку, вчиняв дії, які, на думку позивача, свідчили про відсутність заперечень щодо пролонгації цього договору. Тоді як відповідач зазначав про припинення цього договору.
20.          Відповідно до частини першої статті 759 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
21.          У частині першій статті 763 ЦК України унормовано, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.
22.          Відповідно до статті 764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.
23.          Згідно з частиною другою статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (у чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції) у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
24.          Суди попередніх інстанцій встановили, що у провадженні Господарського суду Миколаївської області перебувала справа № 915/2197/19 за позовом Управління до ФОП  Дереновського про зобов`язання останнього звільнити спірний об`єкт оренди нерухомого майна. Позов обґрунтовувався безпідставним користуванням орендарем орендованим нерухомим майном та відмовою його повернення у добровільному порядку після 25.06.2018 - дати закінчення строку його дії. Управління звернулося до суду з позовом про зобов`язання ФОП  Дереновського звільнити спірні нежитлові приміщення у жовтні 2019 року.
25.          ФОП Дереновський у справі № 915/2197/19 проти позову заперечував. Зазначив, зокрема, про те, що протягом одного місяця після закінчення строку дії договору оренди від 21.08.2009 він не отримував від позивача заперечень щодо небажання продовжувати строк його дії, а тому вважає поновленим на той самий строк.
26.           15.09.2020 Господарський суд Миколаївської області ухвалив рішення, залишене без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.12.2020, про задоволення позову у справі № 915/2197/19 та зобов`язав орендаря звільнити ці нежитлові приміщення.
27.          Суди першої та апеляційної інстанцій у справі № 915/2197/19 дійшли висновків, що зміст цього листа містить в собі конкретне волевиявлення орендодавця про небажання продовжувати дію Договору за умови, якщо між сторонами не буде укладений договір оренди у новій редакції. Оскільки договір оренди у новій редакції сторони не уклали, лист від 10.07.2018 № Д-564-18 фактично став повідомленням про відсутність наміру продовжувати договір оренди.
28.          Суди, ухвалюючи судові рішення у справі № 915/2197/19, також розглянули та відхили доводи ФОП Дереновського щодо поновлення договору оренди від 21.08.2009.
29.          Колегія суддів враховує, що аргументи ФОП Дереновського проти позовних вимог Управління були ідентичними доводам на обґрунтування своїх позовних вимог у справі, що розглядається.
30.          Водночас правом на подання зустрічного позову про визнання договору оренди від 21.08.2009 у справі № 915/2197/19 він не скористався, а 04.09.2020 звернувся до Господарського суду Миколаївської області із окремим позовом до Управління.
31.          За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Перелік способів захисту, визначений у частині другій статті 16 ЦК України, не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац дванадцятий частини другої вказаної статті).
32.          Згідно з принципом процесуальної економії штучне подвоєння судового процесу (тобто вирішення одного спору у декількох судових справах в одній чи декількох судових юрисдикціях) є неприпустимим. Вирішення справи у суді в одному судовому процесі має усунути необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту (див. mutatis mutandis постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 (пункт 63), від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (пункт 6.13), від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц (пункт 82), від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 (пункт 50), від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19 (пункт 94), від 20.10.2021 у справі № 9901/554/19 (пункт 19), від 08.02.2022 у справі №  209/3085/20 (пункт 24), від 21.09.2022 у справі 908/976/190 (пункт 5.6), від 22.09.2022 у справі № 462/5368/16-ц (пункт 44), від 04.07.2023 у справі № 233/4365/18 (пункт 29), від 12.07.2023 у справі № 757/31372/18-ц (пункт 62)).
33.          Необхідно зауважити, що правова визначеність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже вирішеної справи. Жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого й обов`язкового рішення тільки з метою проведення нового слухання та вирішення справи (рішення Європейського суду з прав людини від 09.11.2004 у справі "Світлана Науменко проти України" (Svetlana Naumenko v. Ukraine), заява № 41984/98, §53).
34.          Тож застосування орендарем способу захисту його права на поновлення договору оренди, спрямованого на усунення правової невизначеності у відносинах із орендодавцем, є належним лише у разі, якщо така невизначеність триває, ініційований орендодавцем спір про зобов`язання орендаря звільнити (повернути) спірне майно суд не вирішив.
35.          Отже, ухвалення судом рішення в справі про зобов`язання орендаря звільнити (повернути) спірне майно у зв`язку із закінченням строку дії відповідного договору оренди унеможливлює задоволення позову у цій справі про визнання цього ж договору поновленим, оскільки такий позов стосується тих самих правовідносин, тих самих прав вимоги, які вже були предметом дослідження в іншій справі.
36.          Протилежне суперечило б означеному вище принципу res judicata.
37.          Оскільки орендодавець уже ініціював судовий процес, спрямований на захист порушеного, на його думку, права, і такий спір суд уже вирішив, а тому заявлена у цій справі вимога ФОП Дереновського суперечить меті, зазначеній у статті 2 ГПК України, оскільки фактично спрямована на перегляд остаточного судового рішення у справі № 915/2197/19.
38.          Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку щодо відмови у позові, однак з інших мотивів.
39.          Доводи касаційної скарги щодо порушення судами попередніх інстанцій статей 13, 73-74, 75, 91, 209, 217, 219, 270 ГПК України та неправильного застосування частини другої статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" переважно стосуються заперечення обставин, встановлених судом апеляційної інстанції та зводяться до їх переоцінки, що, у свою чергу, не може бути предметом розгляду в касаційному порядку в силу приписів частини другої статті 300 ГПК України.
40.          У касаційній скарзі також зазначено, що суд першої інстанції не провів підготовчого засідання та перейшов до розгляду справи по суті, не повідомивши про це позивача відповідною ухвалою.
41.          Як вбачається із матеріалів справи, ця справа розглядалася судом першої інстанції в порядку загального позовного провадження, яке згідно з приписами ГПК України передбачає проведення підготовчого провадження.
42.          Для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання (частина перша статті 181 ГПК України).
43.           05.10.2020 Господарський суд Миколаївської області постановив ухвалу про відкриття провадження у цій справі за правилами загального позовного провадження та признав підготовче засідання, проведення якого неодноразово відкладав. 
44.           18.03.2021 Господарський суд Миколаївської області зупинив провадження у справі, а 30.12.2021 - поновив, призначивши підготовче засідання на 31.01.2022. 
45.           31.01.2022 до цього суду надійшла заява позивача про розгляд справи у підготовчому засіданні без його участі у зв`язку із нездужанням.
46.          Разом з тим у цей день судове засідання не відбулося у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді.
47.          Ухвалою від 01.02.2022 Господарський суд Миколаївської області повідомив сторін про те, що підготовче засідання відбудеться 07.02.2022.
48.           06.02.2022 до Господарського суду Миколаївської області знову надійшла заява позивача про розгляд справи у підготовчому засіданні без його участі у зв`язку із нездужанням.
49.          Оскільки представники сторін в судове засідання 07.02.2022 не з`явилися, суд першої інстанції провів підготовче засідання без їх участі, закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до розгляду по суті на 03.03.2022, що відображено у протоколі судового засідання від 07.02.2022 (Т 1 а. с. 194).
50.          Ухвала суду першої інстанції від 07.02.2022, якою суд першої інстанції повідомив сторін про дату, час та місце судового засідання у цій справі, була вручена ФОП Дереновському 17.02.2022, що підтверджується наявним у справі рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (Т 1 а. с. 198).
51.          Таким чином, підготовче засідання було проведено та закрито підготовче провадження у справі ще 07.02.2022, а тому протилежні доводи скаржника судом відхиляються.
52.          Скаржник також зазначив, що суд першої інстанції порушив його право на участь у судовому засіданні, оскільки відмовив у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтовувалось неможливістю участі позивача та його представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції через технічний збій у роботі системи "Електронний суд".
53.          Як вбачається із матеріалів справи судове засідання у цій справі було призначено на 25.04.2023 (ухвала Господарського суду Миколаївської області від 03.04.2023).
54.           25.04.2023 Господарський суд Миколаївської області, розглянувши клопотання ФОП Дереновського та його представника про відкладення розгляду справи, постановив ухвалу про відкладення розгляду справи на 25.05.2023 о 12:00, яка занесена до протоколу судового засідання.
55.          Ухвалою від 22.05.2023 суд першої інстанції задовольнив клопотання представника позивача про участь у призначеному на 25.05.2023 судовому засіданні поза межами приміщення суду, проте о 12:16 цього ж дня до суду надійшло клопотання представника позивача про відкладення підготовчого засідання, мотивоване неможливістю взяти у ньому участь через проблеми зі зв`язком із сайтом "Електронний суд".
56.          Колегія суддів звертає увагу, що згідно з частиною першою статті 197 ГПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.
57.          Разом з тим, частиною п`ятою статті 197 ГПК України унормовано, що ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.
58.          Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки (пункт 2 частини третьої статті 202 ГПК України).
59.          Суд першої інстанції, відмовляючи у клопотанні позивача про відкладення розгляду справи врахував, що його неявка у судове засідання, призначене на 25.05.2023 була повторною.
60.          Окрім цього, колегія суддів враховує, що позивач особисто та його представник взяли участь в судовому засіданні у суді апеляційної інстанції, де надали пояснення щодо заявлених у цій справі вимог.
61.          З огляду на наведене, беручи до уваги те, участь учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалася, з урахуванням приписів частини п`ятої статті 197 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість доводів скаржника про порушення судом першої інстанції його права на участь у судовому засіданні.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
62.          Згідно з пунктом 3 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.
63.          Відповідно до частин першої, четвертої статті 311 ГПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
64.          Ураховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, касаційну скаргу слід задовольнити частково, а оскаржувані судові рішення необхідно змінити, виклавши їх мотивувальні частини у редакції цієї постанови.
Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 309, 311, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1.          Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця Дереновського Руслана Миколайовича задовольнити частково.
2.          Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.11.2023 та рішення Господарського суду Миколаївської області від 25.05.2023 змінити, виклавши їх мотивувальні частини у редакції цієї постанови.
3.          У решті постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.11.2023 та рішення Господарського суду Миколаївської області від 25.05.2023 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                                    Є. В. Краснов

Суддя                                                                                                    Г. М. Мачульський

Суддя                                                                                                     Л. І. Рогач