УХВАЛА

15 квітня 2024 року 
м. Київ

cправа №  752/6166/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Картере В.І. - головуючий, Жуков С.В., Огороднік К.М., 

розглянувши заяву  ОСОБА_1 
про відвід колегії суддів : Картере В.І. -  головуючий, Жуков С.В., Огороднік К.М. у справі №752/6166/17

за касаційною скаргою  ОСОБА_2  
на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2024 (у складі колегії суддів: Сотніков С.В. - головуючий, Остапенко О.М., Копитова О.С.)

у справі №752/6166/17
за позовом ліквідатора Закритого акціонерного товариства "Київгума" арбітражного керуючого Кудляка Є.В.
до 1) Державного реєстратора Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" Коровайко Оксани Сергіївни; 2) Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Некрилова Костянтина Юрійовича; 3) ОСОБА_3 ; 4) ОСОБА_4 ; 5) ОСОБА_2 ; 6) ОСОБА_5 ; 7) ОСОБА_6 ; 8) ОСОБА_6 ; 9) Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" 
про визнання протиправними та скасування рішень,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_2  26.03.2024 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2024, якою прийнято відмову Закритого акціонерного товариства "Київгума" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Кудляка Є.В. від позову, скасовано постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2021, визнано нечинним рішення Господарського суду міста Києва від 07.07.2021, закрито провадження у справі № 752/6166/17.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи                           №752/6166/17 визначено склад колегії суддів: Картере В.І. (головуючий), судді - Жуков С.В., Огороднік К.М., що підтверджується протоколом  передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду між суддями від 02.04.2024.
09 квітня 2024 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів : Картере В.І. -  головуючий, Жуков С.В., Огороднік К.М. від розгляду справи №752/6166/17 (далі - Заява).
Заява мотивована тим, що вказані судді Верховного Суду розглядали справу №752/6166/17, ухвалили постанови від 07.09.2023 та від 18.12.2023 і ОСОБА_1 вважає, що ухвалюючи, зокрема, постанову від 18.12.2023 судді перевищили надані ГПК України повноваження та умисно допустили  розширене тлумачення норми частини четвертої статті 304 вказаного Кодексу, що є істотним порушенням норм процесуального права під час здійснення правосуддя. Заявник вважає, що зазначені судді без достатніх підстав дослідили чинну та не оскаржувану ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 19.04.2023 про відкриття апеляційного провадження у справі №752/6166/17, що виходило за межі касаційного оскарження та створило, на думку ОСОБА_1 , перешкоди у реалізації наданих йому процесуальних прав. Заявник вважає, що таку поведінку вказаної колегії суддів можна розцінювати як тиск на суд апеляційної інстанції, у зв`язку з чим, ним було подано до Вищої ради правосуддя скаргу щодо дисциплінарного проступку суддів ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9.
Заявник вважає, що вказані обставини свідчать про те, що зазначена колегія суддів прямо зацікавлена в результаті розгляду цієї справи, адже у Вищій ради правосуддя на розгляді знаходиться дисциплінарна скарга, яка пов`язана саме з діями суддів в цій справі і вказані судді будуть приймати рішення на підтримку своєї попередньої позиції. 
Розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Картере В.І. (головуючий), Жуков С.В., Огороднік К.М. у справі № 752/6166/17, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені у заяві, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для її задоволення з огляду на таке.
Згідно з частиною першою статті 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.
Статтями 38, 42 ГПК України закріплені права та обов`язки учасників справи, серед яких, право подавати заяви, зокрема і про відвід судді.
Статтею 35 ГПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді. 
Зокрема згідно пункту 5 частини першої статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
Відповідно до частини першої, другої статті 48 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.
Частиною четвертою статті 11 ГПК України та статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
За усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49 рішення у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).
Європейський суд з прав людини зазначив, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Булут проти Австрії" від 22.02.1996, у справі "Томан проти Швейцарії" від 10.06.1996). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.
При цьому, особиста безсторонність суду, як суб`єктивний критерій, презюмується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).
У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. При оцінці об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункти 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.07.2010).
Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.
Суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.
Таким чином, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки існує презумпція неупередженості судді. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.
Верховний Суд дійшов висновку, що аргументи заявника, в тому числі щодо дисциплінарної скарги поданої на суддів, якими він обґрунтовує заяву про відвід, фактично зводяться до незгоди із судовим рішенням (постановою від 18.12.2023) та не містять обставин, які визначені чинним процесуальним законодавством як підстави для відводу судді, чи викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
У контексті поданої заяви суд звертає увагу на приписи частини четвертої статті 35 ГПК України, якою імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Отже, критична оцінка Гордєєвим Віктором Вікторовичем судового рішення у справі № 752/6166/17, а саме постанови Верховного Суду від 18.12.2023 не свідчить про упередженість або необ`єктивність колегії суддів : Картере В.І. -  головуючий, Жуков С.В., Огороднік К.М. та не є підставою для відводу останніх відповідно до наведених вище норм ГПК України.
Верховний Суд повідомляє, що суддя Огороднік К.М. перебував у відпустці з 08.04.2024 по 12.04.2024 (наказ в. о. голови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.03.2024 № 102-кв), а суддя Жуков С.В. перебував у відпустці з 09.04.2024 по 12.04.2024 (наказ голови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.04.2024 №131-кв), у зв`язку з чим, заява про відвід колегії суддів розглянута у розумні строки. 
Відповідно до положень частин 2, 3 статті 39 ГПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
У зв`язку викладеним Верховний Суд вважає за необхідне відповідно до частини 3 статті 39 ГПК України передати матеріали справи   № 752/6166/17 на автоматичний розподіл для визначення судді з розгляду заяви ОСОБА_1  у порядку, встановленою частиною 1 статті 32 цього Кодексу.
Керуючись статтями 35, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати необґрунтованим відвід, заявлений ОСОБА_1  колегії суддів : Картере В.І. - головуючий,  Жуков С.В.,  Огороднік К.М. у справі №752/6166/17. 

2. Передати матеріали справи №752/6166/17 на автоматичний розподіл для визначення судді з розгляду заяви   ОСОБА_1 про відвід колегії суддів : Картере В.І. - головуючий,  Жуков С.В.,  Огороднік К.М. у порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                 В. Картере
Судді                                                                                           С. Жуков 
                                                                                           К. Огороднік