УХВАЛА

09 квітня 2024 року 
м. Київ

cправа №  908/3184/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Дроботової Т. Б. - головуючого, Багай Н. О., Чумака Ю. Я., 
секретар судового засідання - Денисюк І. Г.,
представники учасників справи:
позивача - Горбач А. М., 
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" 
на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 29.11.2023 (судді: Іванов О. Г. - головуючий, Парусніков Ю. Б., Верхогляд Т. А.) та рішення Господарського суду Запорізької області від 19.07.2023 (суддя Корсун В. Л.)
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" 
до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ЗАПОРІЖГАЗ"
про стягнення 8 449 230,70 грн
ВСТАНОВИВ:
1. У листопаді 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі - ТОВ "Оператор газотранспортної системи України") звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" (далі - АТ "Оператор ГТС "Запоріжгаз") про стягнення 8 449 230,71 грн заборгованості, а саме: 7 671 657,16 грн боргу за перевищення потужності за січень-березень 2021 року, 502 065,35 грн пені, 101 719,34 грн 3 % річних та 173 788,85 грн інфляційних втрат.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору щодо оплати вартості спожитої перевищеної потужності, у зв`язку з чим відповідачеві нараховані борг, пеня, 3 % річних та інфляційні втрати.
2. У відзиві на позовну заяву АТ "Оператор ГТС "Запоріжгаз" просило відмовити у задоволенні позовних вимог, а у разі наявності підстав для задоволення вимог, застосувати спеціальний строк позовної давності, встановлений частиною 5 статті 315 Господарського кодексу України.
3. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 19.07.2023, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 29.11.2023, позов задоволено частково, стягнуто з АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" на користь ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" 7 671  657, 16 грн основного боргу за перевищення потужності, 494  342, 01 грн пені, 100  154, 67 грн 3 % річних, 173  788, 85 грн інфляційних втрат. У решті позовних вимог відмовлено.
Суди попередніх інстанцій частково відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення пені у сумі 7723,34 грн та  3 % річних у сумі 1564,67 грн, здійснивши перерахунок заявлених до стягнення коштів, дійшли висновку про наявність помилок у розрахунку позивача.
4. Не погоджуючись із постановою Центрального апеляційного господарського суду                              від 29.11.2023 та рішенням Господарського суду Запорізької області від 19.07.2023, ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" у касаційній скарзі просить їх скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені у сумі 7 723,34 грн та 3 % річних у сумі 1564,67 грн і прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, обґрунтовуючи підстави для касаційного оскарження судових рішень посиланням на пункт 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, вказуючи на неврахування судами висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 17.10.2019 у справі                      № 912/3237/18.
Скаржник вважає, що суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, відмовляючи у стягненні частини пені та 3 % річних не врахували висновки Верховного Суду, викладені у наведеній скаржником постанові, та не звернули уваги на право сторін визначати розмір штрафних санкцій у договорі на власний розсуд, у зв`язку з чим безпідставно відмовили у задоволенні позову в оскаржуваній частині та невірно застосували положення статті 231 Господарського кодексу України.
Заявник касаційної скарги вважає, що ним було надано арифметично обґрунтований розрахунок пені та суми 3 % річних, натомість суди попередніх інстанцій не навели підстав для здійснення перерахунку штрафних санкцій, що унеможливлює встановлення в чому саме полягає невірність та необґрунтованість розрахунків позивача.
5. Відзив на касаційну скаргу не надходив.
6. Дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі, а також матеріали справи, Верховний Суд відхиляє ці доводи, а обставини, які стали підставою для відкриття касаційного провадження відповідно до пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, у наведеному випадку не підтвердилися з огляду на таке.
7. Суди першої та апеляційної інстанції установили, що 04.02.2020 між ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" (оператор) та АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" (замовник) укладено договір транспортування природного газу, за умовами якого  оператор надає замовнику послугу з транспортування природного газу на умовах, визначених у договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плату (за наявності), яка виникають при його виконанні (пункт 2.1. договору).
У договорі сторони також передбачили такі умови:
- відповідно до пункту 2.2. договору (з урахуванням додаткової угоди від 25.08.20 № 2) послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором. Замовник погоджується з тим, що обов`язковою умовою надання послуги є доступ замовника до інформаційної платформи на підставі Правил надання доступу до інформаційної платформи, розміщених на веб-сайті оператора. Підписанням цього договору замовник підтверджує, що він ознайомлений із Правилами надання доступу до інформаційної платформи, розміщеними на веб-сайті оператора, та надає згоду на їх застосування та дотримання. Замовник усвідомлює, що порушенням ним зазначених Правил позбавляє його права пред`являти претензії до оператора з приводу якості послуги та покладає на нього зобов`язання із відшкодування оператору шкоди або збитків, завданих такими діями або бездіяльністю замовника. Замовник погоджується з тим, що обов`язковою умовою розподілу потужності у точках міждержавного з`єднання є доступ замовника до аукціонної платформи згідно з інструкцією з порядку доступу та роботи аукціонної платформи, розміщеною на веб-сайті оператора. Підписанням цього договору замовник підтверджує, що він ознайомлений з інструкцією з порядку доступу та роботи аукціонної платформи, розміщеної на веб-сайті оператора, та надає згоду на її застосування та дотримання. Замовник визнає, що потужність у точках міждержавного з`єднання, розподілена йому за результатами проведених аукціонів на аукціонних платформах, є його договірною потужністю і буде ним оплачена на умовах цього договору;
- згідно з пунктом 2.3. договору (в редакції додаткової угоди від 25.08.2020 № 2) обсяг послуги, що надається за цим договором, визначається підписанням додатка 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби (на добу наперед та/або потужності протягом доби);
- замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати Послуги на умовах, зазначених у договорі (пункт 2.5. договору);         
- пунктом 2.7. договору (в редакції додаткової угоди) передбачено, що додаток 1 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовнику надається право використання гарантованої та/або переривчастої потужності, крім випадку замовлення потужності на добу перед та/або протягом доби. Додаток 2 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовнику надається право використання потужності з обмеженнями, крім випадку замовлення потужності на добу на перед та/або протягом доби;
- за умовами пункту 2.8. договору взаємовідносини між замовником та оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим договором здійснюється сторонами через інформаційну платформу оператора та аукціонні платформи (у частині розподілу потужності на міждержавних з`єднаннях) відповідно до вимог Кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього договору, а його уповноважені особи - з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим Замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, визначеною Кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи та/або до аукціонної платформи Замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою та/або аукціонною платформою, визначеного Кодексом;
- згідно з пунктом 3.2. договору (в редакції додаткової угоди від 25.08.2020 № 1) оператор має право, зокрема, стягувати із замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності та/або за недотримання вимог щодо якості газу, який передається ним в газотранспортну системи, та/або плату за зміну умов (обмежень) користування потужністю з обмеженнями в порядку, визначеному цим договором.
У пункті 4.1. договору сторони передбачили, що замовник зобов`язаний, зокрема: не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому договорі; здійснити своєчасну та повну оплату додаткової плати оператору у разі перевищення розміру замовленої потужності та/або плати зміну умов (обмежень) користування потужністю з обмеженнями, та/або недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним у газотранспортну систему, у порядку, визначеному цим договором та Кодексом.
Пунктом 8.4. договору (в редакції додаткової угоди від 25.08.20 № 1) встановлено, що вартість замовленої потужності замовника (суб`єкта, на якого в установленому порядку рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до статті 11 Закону України "Про ринок природного газу" покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу, у межах виконання ним таких спеціальних обов`язків, або оператора газорозподільної системи) на період газового місяця (Р) визначається як сума вартості замовлених потужностей за кожен день газового місяця. Замовник, на якого в установленому порядку рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до статті 11 Закону України "Про ринок природного газу" покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу, у межах виконання ним таких спеціальних обов`язків, здійснює оплату за послуги транспортування (у тому числі послуги доступу до потужності) з поточного рахунку зі спеціальним режимом використання замовника на поточний рахунок оператора газотранспортної системи кожного банківського дня, що зараховується як плата за замовлену потужність у тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться замовником до 20 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів. Замовник, який є оператором газорозподільної системи, здійснює остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги до 20 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг. У випадку якщо розрахунковий обсяг використання потужності замовником (суб`єктом, на якого в установленому порядку рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до статті 11 Закону України "Про ринок природного газу" покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу, у межах виконання ним таких спеціальних обов`язків, або оператором газорозподільної системи), визначений оператором газотранспортної системи на підставі остаточної алокації, перевищує обсяг договірної потужності, замовник послуг транспортування зобов`язаний здійснити оплату вартості перевищення договірної потужності за кожен день такого перевищення до 20 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до звіту використання договірної потужності та з урахуванням раніше перерахованих коштів. Вартість перевищення замовленої потужності за кожен день газового місяця розраховується для кожного дня перевищення за відповідною формулою. Звіт оператора про використання замовленої потужності Замовником, який надається до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу, містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей та рахунок на оплату або повідомлення про зарахування надмірно сплачених коштів у рахунок плати за використання договірної потужності на наступні періоди. Розбіжності щодо вартості перевищення замовленої потужності підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість додаткової плати за перевищення договірних потужностей, яку замовник зобов`язаний сплатити у строк, визначений у цьому пункті цього договору, визначається за даними оператора. 
У пунктах 11.1.-11.3. договору встановлено, що послуги, які надаються за цим договором, за винятком послуг балансування, оформлюються оператором і замовником актами наданих послуг. Оператор до 15 числа місяця, наступного за звітним, направляє замовнику 2 примірники акта наданих послуг за газовий місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою оператора. Замовник протягом 2 днів з дати одержання акта наданих послуг зобов`язується повернути оператору 1 примірник оригіналу акта наданих послуг, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість послуг визначається за даними оператора.
Відповідно до пункту 13.1. договору у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим договором.
У разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (пункт 13.5. договору).
Згідно з пунктом 19.1 договору, сторони обмінюються інформацією, що стосується надання послуг, відповідно до порядку і в строки, передбачені Кодексом.
Повідомлення, вимоги, звіти або інша інформація, надіслані або передані за допомогою засобів, зазначених у пункті 19.2 цього розділу, вважаються отриманими адресатом на дату їх отримання (пункт 19.3. договору). До договору між сторонами був складений та підписаний додаток № 3, в якому визначено перелік комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу.
8. Суди попередніх інстанцій установили, що згідно з умовами договору позивач за результатами остаточної алокації відборів та подач відповідача здійснив розрахунок вартості плати за перевищення потужності у відповідному розрахунковому місяці, що підтверджується звітами про використання замовленої потужності АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз", а саме: за січень 2021 року виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 9 337,88590 тис.куб.м. на загальну суму 1 391 270,29 грн; за лютий 2021 року - перевищення договірної потужності в розмірі                   16 925,02272 тис.куб.м. на загальну суму 2 521 692,98 грн; за березень 2021 року - перевищення договірної потужності в розмірі 25 227,48798 тис.куб.м. на загальну суму                 3 758  693,89 грн.
ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" направило в інформаційній платформі на електронну адресу відповідача рахунки та звіти про використання замовленої потужності за період з січня по березень 2021 року.
Отже, суди під час розгляду справи установили, що відповідно до актів наданих послуг, які підписані сторонами без зауваження, та за умовами договору, ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" надало, а АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" отримало послуги перевищення замовленої (договірної) потужності в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи.
ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" направило АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" лист щодо виконання зобов`язань за договором транспортування природного газу за від 14.07.2021 № ТОВВИХ-21-7689, в якому просило сплатити заборгованість за договором транспортування природного газу від 04.02.2020 у сумі 7 677 682,57 грн, яку сплачено не було, що стало підставою для звернення до суду.
9. Здійснюючи судовий розгляд справи, виходячи з встановлених обставин, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" 7 671  657, 16 грн основного боргу за перевищення потужності, 494  342, 01 грн пені, 100  154, 67 грн 3 % річних, 173  788, 85 грн інфляційних втрат. 
У цій частині судові рішення у справі сторонами не оскаржувалися.
10. Разом з цим суди дійшли висновку про відмову у задоволенні позовних вимог                                   ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" щодо стягнення з відповідача пені у сумі 7723,34 грн та  3 % річних у сумі 1564,67 грн, виходячи з такого.
Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
Згідно з частиною 2 статті 901 та частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).
Частиною 1 статті 530 зазначеного Кодексу передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
За змістом статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Відповідно до пункту 13.5. договору у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.
Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Суди установили, що позивачем за прострочення виконання грошового зобов`язання заявлено до стягнення пеню в сумі 502 065,35 грн за період з 23.02.2021 по 06.09.2021 (182 дня) та 3 % річних в сумі 101 719,34 грн за період з 23.02.2021 по 06.09.2021. 
Водночас, здійснивши перерахунок заявлених до стягнення пені та 3 % річних, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, установив, що відповідно до пункту 8.4 договору сторони, у тому числі, погодили, що замовник, який є оператором газорозподільної системи, здійснює остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги до 20 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг. Проте наданих до позовної заяви розрахунків вбачається, що позивач визначив період нарахування пені та 3 % річних за березень 2021 - з 16.04.2021, у той час, як х огляду на умови пункту 8.4 договору правильним буде нарахування пені та 3 % річних з 21.04.2021. 
11. ТОВ "Оператор газотранспортної системи України", оскаржуючи судові рішення у справі та обґрунтовуючи підстави для касаційного оскарження судового рішення посилався на пункт 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, вказував на неврахуванням судами висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 17.10.2019 у справі № 912/3237/18 та не звернули увагу на право сторін визначати розмір штрафних санкцій у договорі на власний розсуд, у зв`язку з чим безпідставно відмовили у задоволенні позову в оскаржуваній частині та невірно застосували положення статті 231 Господарського кодексу України.
12. Відповідно до частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу.
Згідно із частиною 1 статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи. Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де схожі предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (такий правовий висновок викладено у пункті 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від    23.06.2020 у справі №    696/1693/15-ц).
При цьому на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими (такий правовий висновок наведено у пункті 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від    12.10.2021 у справі №    233/2021/19).
Колегія суддів також зазначає, що підставою для касаційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції на обґрунтування мотивувальної частини постанови. Саме лише зазначення/цитування у постанові Верховного Суду норми права також не є його правовим висновком про те, як саме повинна застосовуватися норма права у подібних правовідносинах.
Відповідно неврахування висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах як підстави для касаційного оскарження, має місце тоді, коли суд апеляційної інстанції, посилаючись на норму права, застосував її інакше (не так, в іншій спосіб витлумачив тощо), ніж це зробив Верховний Суд в іншій справі, де мали місце подібні правовідносини. 
Крім того посилання скаржника на неврахування висновку Верховного Суду як на підставу для касаційного оскарження не можуть бути взяті до уваги судом касаційної інстанції, якщо відмінність у судових рішеннях зумовлена не неправильним (різним) застосуванням норми, а неоднаковими фактичними обставинами справ, які мають юридичне значення.
13. Так, у справі № 912/3237/18 (постанова Верховного Суду від 17.10.2019) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кривоозерський олійний завод" до Фермерського господарства "Колос" про стягнення пені та штрафу в сумі 701 352,03 грн, Верховний Суд, залишаючи без змін судові рішення про часткове задоволення позовних вимог, зазначив, що застосування до боржника, який порушив господарське зобов`язання, штрафних санкцій у виді пені або штрафу, передбачених частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України, можливо, оскільки суб`єкти господарських відносин при укладанні договору наділені законодавцем правом забезпечення виконання господарських зобов`язань встановленням договірної санкції за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань і пеня застосовується за порушення будь-яких господарських зобов`язань, а не тільки невиконання грошового зобов`язання (аналогічний висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.09.2019 у справі № 904/5770/18). 
У справі № 912/3237/18, на неврахування висновків в якій вказує заявник касаційної скарги, Верховний Суд вказав, що суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача пені та штрафу, передбачених умовами пункту 5.3 договору, оскільки встановлені судами обставини справи переконливо свідчать про порушення відповідачем умов укладеного договору щодо поставки визначеної кількості товару в обумовлений строк. 
Водночас у справі, яка розглядається, суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні  позовних вимог про стягнення пені у сумі 7723,34 грн а 3 % річних у сумі 1564,67 грн, виходили із встановлення обставин щодо помилкового нарахування позивачем пені та 3 % річних з 16.04.2021, оскільки це не відповідає умовам пункту 8.4 укладеного між сторонами договору, яким передбачено, що  замовник здійснює остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги до 20 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг, а тому правильним буде нарахування пені та 3 % річних з 21.04.2021. 
14. Отже, у цій справі та справі, на постанову Верховного Суду в якій посилається скаржник у касаційній скарзі, суди виходили з різних фактичних обставин, встановлених у кожній справі окремо на підставі доказів, наданих учасниками справи на підтвердження їх вимог і заперечень, та яким була надана оцінка згідно з вимогами процесуального закону, що свідчить про різні фактичні обставини, які формують зміст спірних правовідносин і зумовлене цим їх неоднакове правове регулювання.
Ураховуючи наведене відсутні підстави для висновку про подібність правовідносин у справі, що розглядається, та справах, на постанови Верховного Суду в яких посилається скаржник на обґрунтування наявності підстави касаційного оскарження ухвалених судових рішень.
15. Зважаючи на те, що наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не отримала підтвердження після відкриття касаційного провадження, а будь-які інші підстави касаційного оскарження прокурором не зазначалися та не обґрунтовувалися у поданій касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про необхідність закриття касаційного провадження за касаційною скаргою  ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 29.11.2023 та рішення Господарського суду Запорізької області від 19.07.2023 у справі № 908/3184/21 згідно з пунктом 5 частини 1 статті 296 цього Кодексу.
Керуючись статтями 234, 235, 296 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 29.11.2023 та рішення Господарського суду Запорізької області від 19.07.2023 у справі № 908/3184/21 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                                                   Т. Б. Дроботова

Судді                                                                                                                             Н. О. Багай
                                                                                                                      
                                                                                                                            Ю. Я. Чумак