УХВАЛА

17 квітня 2024 року 
м. Київ

cправа №  910/2546/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Волковицька Н. О. - головуючий, Могил С. К., Случ О. В., 

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Герман-Агро" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Еконива"
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2024 у справі

за позовом 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Герман-Агро"
2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Еконива"
до Міністерства юстиції України
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів:
1) Державний реєстратор Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області Федорич Андрій Миколайович,
2) Державний реєстратор Завадівської сільської ради Турківського району Львівської області Шкітак Володимир Михайлович,
3) Державний реєстратор Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області Шкітак Володимир Михайлович,
4) Державний реєстратор Виконавчого комітету Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області Поломаний Володимир Дмитрович,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Лан",
про визнання протиправним і скасування наказу та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
05.04.2024 до Касаційного господарського суду подана касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Герман-Агро" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Еконива" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2024 (повний текст складено 08.03.2024) у справі №   910/2546/22. 
12.04.2024 до Касаційного господарського суду надійшло сформоване 11.04.2024 в Електронному суді клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Лан", в якому зазначено про пропуск скаржником строку касаційного оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2024 у справі № 910/2546/22 з огляду на відправку скарги 04.04.2024 згідно з даними, розміщеними на офіційному вебсайті поштової служби.
За приписами частини першої статті 288 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст оскаржуваної постанови Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2024 складено 08.03.2024, отже з цього дня почався перебіг двадцятиденного строку, встановленого для її оскарження в касаційному порядку.
Таким чином, останнім днем для подання касаційної скарги на вказане рішення суду у цій справі було 28.03.2024, після якого процесуальний строк вважається таким, що пропущений.
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Герман-Агро" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Еконива" доставлено кур`єрською службою доставки Меркурій через «Скриню» Касаційного господарського суду 05.04.2024, що підтверджується вхідним штампом суду на першому аркуші касаційної скарги та копії накладної №, з порушенням встановленого строку на касаційне оскарження.
Відповідно до частини другої статті 288 ГПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Крім цього, частиною третьою статті 288 ГПК України передбачена можливість поновлення строку на касаційне оскарження у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.
За змістом частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.
Викладене у касаційній скарзі клопотання про поновлення строку касаційного оскарження обґрунтоване тим, що оскаржуване судове рішення скаржником отримано 12.03.2024.
Колегія суддів, розглянувши наведені обґрунтування причин пропуску процесуального строку на касаційне оскарження, а також доводи щодо пропуску цього строку, викладені у клопотанні третьої особи у справі, дійшла висновку, що підстави, наведені скаржником у клопотанні, не є підставами поновлення пропущеного строку відповідно до частини другої статті 288 ГПК України, з огляду на таке.
Згідно з новою редакцією частин п`ятої ? дев`ятої статті 6 ГПК України, яка чинна з 18.10.2023 відповідно до Закону України № 3200-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами», суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням ЄСІТС, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС.
Відповідно до частини третьої статті 242 ГПК України у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складення в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, встановленому законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Оскаржувану постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2024 у справі № 910/2546/22 вручено скаржникам шляхом її доставлення в електронні кабінети, зокрема представника, адвоката Ігоря Василюка, 11.03.2024 о 18:50, що підтверджується довідками Касаційного господарського суду про доставку документа.
За змістом пункту 2 частини шостої статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Відповідно до положень частини шостої вказаної норми якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Частиною сьомою вищевказаної статті передбачено, що якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.
Отже, останнім днем двадцятиденного строку, в межах якого скаржник мав право на поновлення строку касаційного оскарження, та який відповідно до частини другої статті 288 ГПК України обчислюється з дати вручення оскаржуваного судового рішення (12.03.2024) є 01.04.2024. 
До касаційної скарги додано копію накладної №кур`єрської служби доставки «Меркурій», на якій міститься напис дати прийняття відправлення кур`єром 01.04.2024, зроблений від руки.
З наданих третьою особою у справі відомостей вебсайта служби доставки «Меркурій» датою отримання відправлення за вищевказаною накладною є 04.04.2024.
Згідно зі статтею 1 Закону України "Про поштовий зв`язок" поштовий зв`язок - це приймання, обробка, перевезення та доставка (вручення) поштових відправлень, виконання доручень користувачів щодо поштових переказів, банківських операцій. Оператор поштового зв`язку (оператор) - це суб`єкт підприємницької діяльності, який в установленому законодавством порядку надає послуги поштового зв`язку.
Отже, до переліку послуг, які надаються кур`єрською службою доставки належать: приймання поштових відправлень; обробка поштових відправлень; перевезення поштових відправлень; доставка (вручення) поштових відправлень.
Відповідно до статті 13 Закону України "Про поштовий зв`язок" оператори надають користувачам послуги поштового зв`язку відповідно до законодавства України та провадять іншу підприємницьку діяльність в установленому законом порядку. Послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості. У договорі про надання послуг поштового зв`язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов`язково зазначаються найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість.
Пунктом 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (далі - Правила), визначено, що просте поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання без видачі розрахункового документа та доставляється / вручається без розписки; реєстроване поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку; рекомендоване поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення, відстежується в системі оператора поштового зв`язку на шляху пересилання відправлення та вручається одержувачу з підтвердженням вручення. 
Згідно з Правилами розрахунковий документ, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку, за формою та змістом має відповідати вимогам Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі - Закон № 265/95) та Положення про форму та зміст розрахункових документів / електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 № 13 (далі - Положення), а товарний чек видають продавці, звільнені від застосування реєстраторів розрахункових операцій (далі - РРО).
Розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону № 265/95 форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.
Згідно зі статтею 2 Закону № 265/95 розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.
Пунктом 58 Правил встановлено, що під час приймання для пересилання письмової кореспонденції на адресному боці кожного поштового відправлення проставляється відбиток поштового календарного штемпеля.
Дата відбитка поштового календарного штемпеля маркувальної (франкувальної) машини повинна відповідати даті подання письмової кореспонденції для пересилання. Якщо на письмовій кореспонденції, поданій для пересилання, відсутній відбиток поштового календарного штемпеля або зазначена дата не відповідає даті подання її для пересилання, така кореспонденція повертається відправникові для відповідного оформлення.
Оператор поштового зв`язку також може визначати інший порядок приймання реєстрованих поштових відправлень.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що надання накладної служби кур`єрської доставки без відповідного розрахункового документа не може вважатися належним доказом подання касаційної скарги 01.04.2024 в межах встановленого строку касаційного оскарження.
Отже, посилання скаржників про наявність підстав поновлення строку касаційного оскарження, у зв`язку з направленням скарги протягом двадцятиденного строку з моменту вручення судового рішення, не підтверджено відповідними доказами, оскільки наявні різні відомості щодо дати отримання кореспонденції поштовою службою.
З огляду на зазначене, посилання скаржників на наявність підстав для поновлення строку касаційного оскарження відповідно до частини другої статті 288 ГПК України, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку звернення з касаційною скаргою та не визнається судом поважною причиною пропуску встановленого строку. 
Відповідно до положень частини третьої статті 292 ГПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Крім цього, подана касаційна скарга не відповідає вимогам статті 290 ГПК України з огляду на таке.
У касаційній скарзі зазначено, що вона подана спільно двома скаржниками (позивачами) та підписана їх представником адвокатом Ігорем Василюком, в підтвердження повноважень якого додано копії ордерів.
Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти, розміри ставок судового збору, порядок сплати та звільнення від сплати судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір".
Підпунктом 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
Згідно з положеннями пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Позовну заяву у цій справі подано у 2022 році двома позивачами Товариством з обмеженою відповідальністю "Герман-Агро" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Еконива" до Міністерства юстиції України з вимогами немайнового характеру про:
- визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 3707/5 від 15.10.2021 "Про задоволення скарги";
- зобов`язання відповідача не пізніше наступного дня з дня надходження рішення поновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно права оренди позивача-1 та прав суборенди позивача-2, які припинені на підставі наказу Міністерства юстиції України № 3707/5 від 15.10.2021 "Про задоволення скарги".
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2022 установлено у розмірі 2   481,00 грн.
При цьому, Суд звертає увагу, що у разі, якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом. У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру (частина сьома статті 6 Закону України "Про судовий збір"). 
Водночас відповідно до статті 297 ГПК України, учасники справи мають право приєднатися до касаційної скарги, поданої особою, на стороні якої вони виступали. До касаційної скарги мають право приєднатися також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки. Заяву про приєднання до касаційної скарги може бути подано до початку розгляду справи в суді касаційної інстанції. До заяви про приєднання до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору та докази направлення заяви іншим учасникам справи.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець передбачив можливість звернення з касаційною скаргою учасника справи або ж особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки з встановленим обов`язком сплати судового збору за подання відповідної касаційної скарги.
Отже оскаржуючи постанову апеляційного суду у цій справі, якою рішення суду першої інстанції про задоволення позову скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у позові, скаржники за подання касаційної скарги з вимогою про скасування рішення попередньої інстанції та залишення в силі рішення місцевого господарського суду мають сплатити кожен окремо судовий збір у розмірі 9   924,00 грн (2481,00 х 2 х 200%).
В порушення зазначених вимог, до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору окремо кожним скаржником у встановлених порядку та розмірі.
За змістом частини другої статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
У зв`язку з цим, з метою усунення допущених недоліків оформлення касаційної скарги скаржникам слід надати докази сплати судового збору у розмірі 9   924,00 грн кожним окремо, який має бути перерахований за такими реквізитами ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) ; код банку отримувача: 899998; рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»); призначення платежу: *; 101; __________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний господарський суд) (назва суду, де розглядається справа).
Реквізити рахунків для зарахування судового збору за подання касаційної скарги до Верховного Суду розміщено на офіційному веб-сайті Верховного Суду.
З огляду на викладене, касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Герман-Агро" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Еконива" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2024 у справі №   910/2546/22 підлягає залишенню без руху на підставі частин другої та третьої статті 292 ГПК України, із наданням скаржникам строку для усунення зазначених недоліків шляхом надання суду доказів сплати судового збору за подання цієї касаційної скарги у розмірі 9   924,00 грн кожним окремо у встановленому порядку, а також шляхом надання суду відповідної заяви з наведенням інших підстав в підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження постанови з відповідними доказами.
Керуючись статтями 174, 234, 287-291, 292 ГПК України, Верховний Суд 

УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Герман-Агро" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Еконива" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2024 у справі №910/2546/22 залишити без руху та надати скаржникам строк для усунення її недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення даної ухвали скаржникові.
2. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Герман-Агро" та Товариству з обмеженою відповідальністю "Еконива", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено на підставі положень пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України або касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                Н. О. Волковицька

Судді                                                                                          С. К. Могил

                                                                                          О. В. Случ