ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року 
м. Київ

cправа №  910/12778/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Бакуліна С. В. головуючий (доповідач), Баранець О.М., Кібенко О.Р., 
за участю секретаря судового засідання - Федорченка В.М.,
представників учасників справи:
позивача - Рикова О.О.,
відповідача-1    - Проца О.В.,
відповідача-2    - не з`явились, 
відповідача-3    - не з`явились,
відповідача-4    - не з`явились,
відповідача-5    - не з`явились,
третьої особи - не з`явились,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2024 (головуючий суддя - Шапран В.В., судді: Андрієнко В.В., Буравльов С.І.) 
у справі №910/12778/22
за позовом Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія"
до 1. Моторного (транспортного) страхового бюро України,
2. Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта",
3. Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго",
4. Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша",
5. Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС",
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія Аска",
про визнання недійсними рішення та протоколу,
Згідно з розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 17.05.2024 №32.2-01/874 "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи", у зв`язку з відпусткою судді Студенця В.І., проведено повторний автоматизований розподіл судової справи №914/2259/17, за результатами якого визначено наступний склад колегії суддів: Бакуліна С.В. - головуючий, Баранець О.М., Кібенко О.Р.

ВСТАНОВИВ:
1.Короткий зміст позовних вимог
1.1.У листопаді 2022 року Приватне акціонерне товариство "Українська транспортна страхова компанія" (далі також ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі також МТСБУ), Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (далі також ПАТ "НАСК "Оранта"), Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго" (далі також ПрАТ "АСК "Інго"), Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" (далі також ПрАТ "СК "Перша") та Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (далі також ПрАТ "СГ "ТАС") про (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог):
- визнання недійсним рішення учасників договору облігаторного квотно-пропорційного перестрахування власного утримання за договором зовнішнього перестрахування від 28.12.2012, оформленого пунктом 1.1 питання 1 протоколу пулу внутрішнього перестрахування №8/2021 (ПВП) від 25.06.2021, щодо затвердження Порядку розподілу суми коштів цільових додаткових внесків до фонду страхових гарантій, яка може бути повернута страховику - повному члену МТСБУ, який є учасником пулу внутрішнього перестрахування; визнання недійсним рішення учасників договору облігаторного квотно-пропорційного перестрахування власного утримання за договором зовнішнього перестрахування від 28.12.2012, оформленого пунктом 1.2 питання 1 протоколу пулу внутрішнього перестрахування №8/2021 (ПВП) від 25.06.2021;
- визнання недійсним протоколу №8/2021 (ПВП) від 25.06.2021 учасників договору облігаторного квотно-пропорційного перестрахування власного утримання за договором зовнішнього перестрахування від 28.12.2012;
- зобов`язання ПрАТ "АСК "Інго", ПрАТ "СК "Перша", ПрАТ "СГ "ТАС" вчинити дії для повернення коштів до МТСБУ, попередньо розподілених на виконання вимог протоколу від 25.06.2021 №8/2021 (ПВП) учасників договору облігаторного квотно-пропорційного перестрахування власного утримання за договором зовнішнього перестрахування від 28.12.2012.
1.2.В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається, зокрема, на те, що прийняті на зборах сторін від 25.06.2021 рішення по своїй суті є змінами до договору від 28.12.2012. Позивач вважає зазначені рішення незаконними, оскільки вони прийняті з порушенням вимог статті 634 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), а також всупереч пункту 12.3 договору, без згоди усіх сторін такого договору.
2.Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій
2.1.28.12.2012 між страховиками, які зазначені у Реєстрі страховиків цього договору (додаток 1), кожен з яких виступає перестрахувальником у відношенні до укладених ними договорів міжнародного страхування та як перестраховик у відношенні до договорів міжнародного страхування, укладених іншими страховиками - сторонами цього договору ("страховики" або, відповідно, "перестрахувальник", "перестраховик") та Моторним (транспортним) страховим бюро України (МТСБУ) було укладено договір облігаторного квотно-пропорційного перестрахування з лімітом відповідальності до 500 тис євро включно, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з перестрахуванням відповідальності за договорами міжнародного обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів "Зелена картка".
2.2.Згідно з додатком №1 до договору до складу страховиків - учасників договору входять: Публічне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Гарант-Авто", Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта", Приватне акціонерне товариство "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА", Приватне акціонерне товариство "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна", Приватне акціонерне товариство "Українська транспортна страхова компанія", Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС", Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Перша".
2.3.Згідно з пунктом 2.1 договору передбачено, що терміни вживаються у такому значенні:
- договір зовнішнього перестрахування - договір перестрахування ексцеденту збитку за договорами міжнародного страхування з лімітом відповідальності понад 500 тис євро або з нижчим лімітом відповідальності, укладений страховиками повними членами МТСБУ з перестраховиками, які не є членами МТСБУ, відповідно до вимог Порядку забезпечення платоспроможності страховиків - повних членів (шляхом перестрахування) та Бюро, як члена міжнародної системи автострахування "Зелена карта", затвердженому загальними зборами повних членів МТСБУ;
- пул внутрішнього перестрахування - об`єднання страховиків - повних членів МТСБУ з метою перестрахування відповідальності за договорами міжнародного страхування серед членів пулу, утворене у відповідності до вимог, затверджених Загальними зборами страховиків - повних членів МТСБУ.
2.4.Пунктами 3.1, 3.2, 3.3 договору встановлено, що за цим договором здійснюються перестрахові виплати за страховими випадками, що настали в перестраховий період; першим перестраховим періодом є 2013 календарний рік, з 01.01.2013 по 31.12.2013, обидві дати включно; кожним наступним перестраховим періодом є кожен календарний рік з 1 січня до 31 грудня, обидві дати включно.
2.5.Цей договір набирає чинності з 1 січня 2013 року (пункт 4.1 договору).
2.6.Відповідно до пункту 12.3 договору останній може бути доповнений або змінений за взаємною згодою усіх його сторін. Така згода може бути оформлена у формі додаткової угоди або протокольним рішенням зборів сторін.
2.7.Пунктом 12.4 договору передбачено, що рішення зборів сторін є прийнятим, якщо за нього проголосували сторони, які мають разом частку участі (квоту) в ризиках за договором не менше 60% у поточному перестраховому періоді згідно із додатком 2 до договору. Такі рішення можуть бути прийняті з будь-яких питань, що стосуються цього договору, окрім питань: припинення цього договору; виключення страховика зі складу учасників цього договору. Опитування страховиків може бути проведено шляхом листування.
2.8.Порядок укладення договору облігаторного перестрахування зазначений у пункті 12.8 договору, згідно із яким цей договір укладається у наступному порядку:
- попередньо схвалений дирекцією МТСБУ та страховиками, які відповідно до рішення загальних зборів повних членів МТСБУ визначені учасниками цього договору, підписується МТСБУ та надсилається таким страховикам з пропозицією про приєднання відповідно до   статті 634Цивільного кодексу України (далі - ЦК);
- страховик протягом 10 днів з дня надходження до нього пропозиції МТСБУ щодо приєднання до цього договору надає МТСБУ два примірники акту про приєднання за формою, визначеною в додатку 3 до цього договору, які підписані страховиком та скріплені його печаткою;
- МТСБУ протягом 5 днів з дня отримання примірників акту від страховика підписує їх, скріплює своєю печаткою, повертає один примірник страховику, який зазначений у такому акті, вносить записи у Реєстр страховиків-учасників цього договору (додаток 1) та направляє копію такого Реєстру всім страховикам, які є сторонами цього договору.
Договір облігаторного перестрахування укладений сторонами шляхом приєднання страховиків до умов цього договору на підставі актів про приєднання до цього договору.
2.9.Відповідно до додатку №2 до договору розмір власного утримання часток (квот) участі страховиків-повних членів МТСБУ в договорі від 28.12.2012 облігаторного перестрахування (перестраховий період 2019 календарний рік) становив:
- Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" - 10,828345%;
- Приватне акціонерне товариство "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" - 7,054916%;
- Приватне акціонерне товариство "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" - 18,106241%;
- Приватне акціонерне товариство "Українська транспортна страхова компанія" - 6,932343%;
- Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" - 30,548181%;
- Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Перша" - 26,529974%.
Всього 100%.
2.10.Позивач приєднався до договору облігаторного перестрахування шляхом підписання акта про приєднання від 28.12.2012 (додаток №3 до договору).
2.11.24.12.2015 до договору внесено зміни та змінено назву договору на договір облігаторного квотно-пропорційного перестрахування власного утримання за договором зовнішнього перестрахування.
2.12.Листом вих. №8.1-10/22162 від 22.06.2021 відповідач-1 проінформував страховиків-учасників пулу внутрішнього перестрахування про скликання на 25.06.2021 засідання страховиків-учасників пулу внутрішнього перестрахування з наступним порядком денним:
1. Про розподіл коштів ПАУЗК для повернення страховикам-учасникам договору внутрішнього перестрахування згідно Порядку повернення страховикам частини сплачених цільових додаткових внесків до фонду страхових гарантій.
Зі змісту листа не вбачається долучення до нього будь-яких додатків.
2.13.25.06.2021 відбулося засідання учасників договору облігаторного квотно-пропорційного перестрахування власного утримання за договором зовнішнього перестрахування (пулу внутрішнього перестрахування), результати якого оформлені протоколом №8/2021 (ПВП) від 25.06.2021.
2.14.За результатами розгляду питання 1 порядку денного засідання учасників договору облігаторного квотно-пропорційного перестрахування власного утримання за договором зовнішнього перестрахування (далі - пулу внутрішнього перестрахування) прийнято рішення:
" 1.1 Затвердити Порядок розподілу суми коштів цільових додаткових внесків до фонду страхових гарантій, яка може бути повернута страховику - повному члену МТСБУ, який є учасником пулу внутрішнього перестрахування.
1.2 Затвердити для страховиків-учасників пулу внутрішнього перестрахування наступний розподіл частини коштів цільових додаткових внесків (ЦДВ), яка може бути повернута за підсумками 2015-ого розрахункового року:
- АТ"СК "Інго" - 2 169 000,00 грн;
- АТ "СК "ТАС" - 12 828 000,00 грн;
- ПрАТ "СК "Перша" - 6 896 000,00 грн;
- Всього - 21 893 000,00 грн.
1.3 Доручити дирекції МТСБУ здійснити повернення страховикам-учасникам пулу внутрішнього перестрахування частини коштів цільових додаткових внесків (ЦДВ), відповідно до рішення 1.2 цього протоколу.
Результати голосування:
"за" - 89,119626% (4 страховики) - ПАТ "НАСК "Оранта", АТ "СГ "ТАС" (приватне), ПрАТ "СК "Перша", АТ"СК "Інго".
"проти" - 2,905628% (1 страховик) - ПрАТ "УАСК "АСКА".
Рішення прийняте".
2.15.Позивач, звертаючись з цим позовом, вказує на те, що оскільки договір від 28.12.2012 був договором приєднання, то для внесення змін до такого договору потрібна була не тільки згода усіх сторін даного договору (пункт 12.3 договору), але і попереднє дотримання вимог статті 634 ЦК. Відтак, позивач стверджує про порушення відповідачем-1 вимог пункту 7.1 статуту МТСБУ та положень статей 634, 654 ЦК, оскільки перед внесенням змін до договору приєднання від 28.12.2012 позивачу не було надіслано для аналізу та погодження запропоновані зміни до договору, проекту договору тощо.
2.16.Також позивач зазначає, що в порушення статті 10 Закону України "Про страхування" та пункту 8.3 Порядку фінансових взаємовідносин між страховиками-повними членами МТСБУ для забезпечення безумовного виконання зобов`язань за договорами міжнародного страхування, затвердженого загальними зборами повних членів МТСБУ 29.11.2012 (протокол №110/2012) з подальшими змінами, застосований 25.06.2021 розрахунок не був актуарним, оскільки складений не уповноваженою особою (відсутня інформація про відповідальну особу).
2.17.Крім того, позивач звертав увагу, що він мав прибутковий страховий портфель, а тому позбавляти виплати позивача на користь компаній, які мали збиткові страхові портфелі відповідачі не мали права.
3.Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції
3.1.Господарський суд міста Києва рішенням від 23.05.2023 у справі №910/12778/22 у задоволенні позову ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" відмовив повністю.
3.2.Місцевий господарський суд, відмовляючи в задоволенні позову, встановив, що згідно з пунктом 12.3 договору від 28.12.2012 останній може бути доповнений або змінений за взаємною згодою усіх його сторін. Така згода може бути оформлена у формі додаткової угоди або протокольним рішенням зборів сторін. Враховуючи встановлені судом першої інстанції обставини відсутності волевиявлення усіх сторін договору на внесення змін до нього, а також те, що рішення про внесення змін не можна вважати таким, що прийняте з дотриманням порядку прийняття (ухвалення) такого рішення відповідно до пункту 12.3 договору від 28.12.2012, Господарський суд міста Києва дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з підстав обрання позивачем неналежного та неефективного способу захисту, з огляду на неможливість визнання недійсними змін до договору, які не відбулися. У іншій частині позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що оскільки позивачем заявлені вимоги на користь відповідача-1, без надання доказів на право звернення в інтересах останнього, керуючись положеннями статей   15,   16 ЦК, позовні вимоги про зобов`язання відповідачів 2-5 вчинити дії для повернення коштів до МТСБУ не підлягають задоволенню.
3.3.Не погоджуючись із вказаним рішенням, МТСБУ звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно з якою просило скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у зв`язку з його необґрунтованістю та безпідставністю, а не у зв`язку з обранням позивачем неналежного та неефективного способу захисту.
3.4.Північний апеляційний господарський суд постановою від 23.01.2024 рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2023 у справі №910/12778/22 скасував та ухвалив нове рішення. Позовні вимоги ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" задовольнив частково. Визнав недійсним рішення учасників договору облігаторного квотно-пропорційного перестрахування власного утримання за договором зовнішнього перестрахування від 28.12.2012, оформлене: - пунктом 1.1 питання 1 протоколу пулу внутрішнього перестрахування №8/2021 (ПВП) від 25.06.2021 щодо затвердження Порядку розподілу суми коштів цільових додаткових внесків до фонду страхових гарантій, яка може бути повернута страховику - повному члену МТСБУ, який є учасником пулу внутрішнього перестрахування; пунктом 1.2 питання 1 протоколу пулу внутрішнього перестрахування №8/2021 (ПВП) від 25.06.2021. В іншій частині у задоволенні позову відмовив.
3.5.Суд апеляційної інстанції зазначив, що зважаючи на встановлені у справі обставини, зокрема стосовно того, що внесені до Порядку зміни по суті є внесенням змін до договору перестрахування від 28.12.2012, врахувавши висновок Верховного Суду у постанові від 28.10.2021 у справі №910/2802/20, що "зміни до договору перестрахування від 28.12.2012 можуть бути внесені виключно за взаємною згодою усіх його сторін, незалежно від того, яким чином оформлюються такі зміни: додатковою угодою або протокольним рішенням зборів сторін", колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для визнання недійсним рішення учасників договору облігаторного квотно-пропорційного перестрахування власного утримання за договором зовнішнього перестрахування від 28.12.2012 оформлене пунктами 1.1, 1.2 питання 1 протоколу №8/2021 (ПВП) від 25.06.2021, оскільки було порушено порядок, встановлений нормами частини другої статті 634 ЦК   та пунктом 12.3 договору при прийнятті рішення щодо внесення змін до Порядку (по суті - до договору перестрахування від 28.12.2012). При цьому апеляційний суд вказав, що суд першої інстанції невірно застосував до спірних правовідносин правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 28.10.2021 у справі №910/2802/20, та безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог з підстав обрання позивачем неналежного та неефективного способу захисту. У частині вимог про визнання недійсним протоколу №8/2021 (ПВП) від 25.06.2021 учасників, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення указаних вимог, оскільки зазначений протокол не породжує ніяких правових наслідків. У частині вимог про зобов`язання ПрАТ "АСК "Інго", ПрАТ "СК "Перша", ПрАТ "СГ "ТАС" вчинити дії для повернення коштів до МТСБУ, попередньо розподілених на виконання вимог протоколу від 25.06.2021 №8/2021 (ПВП) учасників договору, апеляційний суд погодився з мотивуванням та висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні зазначених вимог.
4.Короткий зміст вимог касаційної скарги та її обґрунтування. Доводи інших учасників справи
4.1.МТСБУ звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2024 і передати справу повністю на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
4.2.Підставою касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції у цій справі скаржник вважає наявність випадку, передбаченого пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), зазначаючи про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права, а саме: пунктів 4 та 5 частини третьої статті 2, частин першої, другої та четвертої статті 13, пункту 5 частини першої статті 42, частини першої статті 46, частини першої статті 254, частини першої статті 259 ГПК.
4.3.Скаржник вважає, що апеляційний суд вийшов за межі поданої МТСБУ апеляційної скарги та не врахував принципу заборони повороту до гіршого.
4.4.ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" подала відзив на касаційну скаргу, в якому, зазначаючи про безпідставність викладених у скарзі доводів, просить залишити скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін, як таку, що ухвалена у відповідності до норм матеріального та процесуального права.
4.5.ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" зазначає, що:
- вимоги частини четвертої статті 269, частини першої статті 277 ГПК дають повноваження апеляційному суду скасувати рішення суду першої інстанції незалежно від доводів і обґрунтувань поданої апеляційної скарги або сторони, яка відповідну апеляційну скаргу подала (позивач, відповідач або третя особа);
- неможливо застосовувати принцип заборони повороту до гіршого на користь особи, яка не зверталася з позовом до суду за захистом порушених прав;
- висновки апеляційного суду про те, що зміни до договору перестрахування від 28.12.2012 можуть бути внесені виключно за взаємною згодою усіх його сторін, незалежно від того, яким чином оформлюються такі зміни: додатковою угодою або протокольним рішенням зборів сторін відповідають сформованій Верховним Судом практиці вирішення аналогічних спорів;
- у касаційній скарзі МТСБУ не наведено жодного обґрунтування для можливості навіть теоретичного застосування вимог пунктів 1 - 4 частини третьої статті 310 ГПК.
5.Позиція Верховного Суду
5.1.Відповідно до частини першої статті 300 ГПК, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
5.2.Перед Верховним Судом у цій справі постало питання щодо того чи вийшов суд апеляційної інстанції за межі доводів та вимог апеляційної скарги та чи було порушено апеляційним судом принципи римського права "tantum devolutum quantum appellatum" (скільки скарги, стільки і рішення) та "non reformatio in peius" (заборони повороту до гіршого).
5.3.Надаючи відповідь на вказані питання в контексті обставин цієї справи, колегія суддів зазначає таке.
5.4.Вдіповідно до частини першої статті 269 ГПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
5.5.Як вбачається з матеріалів справи, в поданій апеляційній скарзі МТСБУ просило скасувати повністю рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2023 у справі №910/12778/22 та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" до МТСБУ відмовити в повному обсязі у зв`язку з необґрунтованістю та безпідставністю.
5.6.Отже, сформульовані відповідачем вимоги апеляційної скарги вимагали від суду апеляційної інстанції здійснити повний перегляд рішення суду першої.
5.7.Відповідно до вимог частин першої, другої статті 277 ГПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
5.8.Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до частини четвертої статті 269 ГПК, якою керувався Північний апеляційний господарський суд, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
5.9.Отже, норми частин першої, четвертої статті 269, та частини першої статті 277 ГПК у сукупності дають повноваження апеляційному суду скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення незалежно від доводів та вимог поданої апеляційної скарги та незалежно від того яка сторона або третя особа відповідну апеляційну скаргу подала, якщо судом апеляційної інстанції буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права.
5.10.Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується у касаційній скарзі, в мотивувальній частині постанови Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2024 у справі №910/12778/22 було зазначено про неправильне застосування Господарським судом міста Києва норм матеріального права, неврахування юридичних фактів та обставин, а також висновків у справах №910/2802/20, №910/18846/21, №910/2965/22.
5.11.У касаційній скарзі МТСБУ вказує, що прийнята апеляційним судом постанова порушує принцип "non reformatio in peius" (заборони повороту до гіршого), оскільки за результатами розгляду апеляційної скарги МТСБУ було погіршено становище останнього, порівняно з тим, що передувало подачі апеляційної скарги.
5.12.Зазначені доводи колегія суддів вважає безпідставними з огляду на таке.
5.13.Відповідно до частини першої статті 2 ГПК завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
5.14.Згідно з частиною третьою статті 2 ГПК основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5).
5.15.Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 14 ГПК).
5.16.Касаційний суд неодноразово звертав увагу на те, що принцип "заборони повороту до гіршого" ("non reformatio in peius") відомий ще з часів римського права та існував у зв`язку із іншим правилом - tantum devolutum quantum appellatum (скільки скарги, стільки і рішення). Правило заборони повороту до гіршого означає, що особа, яка оскаржує судове рішення, не може потрапити в гірше становище, порівняно із тим, що така особа досягнула в попередній інстанції в результаті своєї ж скарги (постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.05.2023 у справі №179/363/21, 21.06.2023 у справі №757/42885/19-ц.
5.17.Однак, позивачем (скаржником) в Господарському суді міста Києва (у попередній інстанції) у справі №910/12778/22 було ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія", а не відповідач.
5.18.МТСБУ не зверталося з позовом до Господарського суду міста Києва для захисту своїх порушених прав у справі №910/12778/22, а тому відповідач не міг потрапити за визначенням у "гірше становище" під час розгляду справи в Північному апеляційному господарському суді ніж він досяг у попередній інстанції. 
5.19.Посилання відповідача на необхідність застосовувати принципи римського права "tantum devolutum quantum appellatum" та "reformatio in peius" за його скаргами під час розгляду справи №910/12778/22, колегія суддів не вважає слушним, оскільки МТСБУ не було позивачем при розгляді справи у Господарському суді міста Києва.
5.20.У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.05.2023 у справі №179/363/21, від 15.03.2023 у справі №201/2288/20, від 23.11.2023 у справі №466/725/20 саме в такому контексті застосовувався принципів римського права "tantum devolutum quantum appellatum" і "non reformatio in peius". 
5.21.Отже, ні в цивільному процесі, ні в господарському процесі неможливо застосовувати принципи римського права "tantum devolutum quantum appellatum" і "non reformatio in peius" на користь особи, яка не зверталася з позовом до суду за захистом порушених прав. 
5.22.Відтак, розглянувши апеляційну скаргу, вимогою якої було скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нового рішення про відмову в позові, встановивши неправильне застосування норм матеріального права, та враховуючи, що судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 236 ГПК), апеляційний суд (1) не порушив норми процесуального права, а саме:  пункти 4, 5 частини третьої статті 2, частину першу, другу, четверту статті 13, пункт 5 частини першої статті 42, частину першу статті 46, частину першу статті 254, частину першу статті 259 ГПК, (2) не вийшов за межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, визначені статтею 269 ГПК.
6.Висновки за результатами розгляду касаційної скарги та розподіл судових витрат
6.1.Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 236 ГПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
6.2.Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
6.3.Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених   статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша   статті 309 ГПК).
6.4.За результатами касаційного перегляду колегія суддів доходить висновку, що наведені скаржником доводи не є підставою для зміни або скасування оскаржуваного судового рішення.
6.5.З огляду на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК покладається на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В :
1.Касаційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України залишити без задоволення.
2.Постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2024 у справі №910/12778/22 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                            С.В. Бакуліна

Судді                                                                                                        О.М.Баранець    
                                                                                                                                                                                                       
                                                                                                                 О.Р. Кібенко