УХВАЛА

09 травня 2024 року 
м. Київ

cправа №  917/1556/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Баранця   О.   М. - головуючого, Кролевець О.А., Мамалуя О.О.,
розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 
на рішення Господарського суду Полтавської області
у складі судді Мацко О.С.,
від 16.01.2024
та на постанову  Східного апеляційного господарського суду
у складі колегії суддів: Тихий П.В., Плахов О.В., Терещенко О.І. 
від 18.04.2024  (повний текст складено 24.04.2024)
у справі за  позовом    учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Офтальмологічний центр "Діоптрія" ОСОБА_2 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Офтальмологічний центр "Діоптрія", 
до ОСОБА_1 , Полтавська область, м. Миргород,
про відшкодування збитків, завданих господарському товариству його посадовою особою у сумі 716 106,35 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 16.01.2024 у справі №917/1556/23, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.04.2024: позов задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Офтальмологічний центр "Діоптрія" 675 922,75 грн. збитків; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 10 138,84 грн. судового збору; в іншій частині позову відмовлено.

29.04.2024 ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення господарського суду Полтавської області від 16.01.2024 та  постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.04.2024 у справі №917/1556/23. Касаційна скарга містить клопотання про зупинення виконання (дії) рішення Господарського суду Полтавської області від 16.01.2024 та постанови Східного апеляційного господарського суду від 18.04.2024 у справі №917/1556/23. 
Склад колегії суддів Касаційного господарського суду у складі    Верховного Суду визначено протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.04.2024 (Баранець О.М. - головуючий суддя, судді                Кролевець О.А., Мамалуй О.О.).

Перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів Касаційного господарського суду у складі    Верховного Суду дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, зважаючи на таке.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
За приписами пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Предметом позову у справі №917/1556/23 є відшкодування збитків, завданих господарському товариству його посадовою особою у сумі 716 106,35 грн. 
Суд звертається до правової позиції викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 у справі №910/13737/19 відповідно до якої майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.
Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 162, пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 163 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; 3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.
Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.
Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.
Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 у справі №907/9/17, провадження № 12-76гс18).
Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Позовні вимоги у цій справі,    мають вартісну оцінку та носять майновий характер.
Позов у цій справі подано в 2023 році.
За змістом частини сьомої статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" з 01.01.2023 встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2 684 гривень.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
Як було зазначено вище предметом позову у справі №917/1556/23 є відшкодування збитків, завданих господарському товариству його посадовою особою у сумі 716 106,35 грн., що не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на момент подання позову до суду (1 342 000 грн), тому в розумінні ГПК України судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пп. "а-г" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.
ОСОБА_1 у касаційній скарзі, як на підставу касаційного оскарження, посилається на пункти 1, 3  частини другої статті 287 ГПК України.
При цьому скаржник, не визначає підстави, що підпадають під дію підпунктів                   "а" - "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, а посилання скаржника на пункти 1, 3 частини другої статті 287 ГПК України, не є доводами, які у розумінні підпунктів "а" - "г" пункту 2 частини 3 статті 287 цього Кодексу, підтверджують наявність випадку/випадків, який/які дає/дають право вважати судові рішення такими, що підлягають касаційному оскарженню.
Верховним Судом під час аналізу доводів та аргументів касаційної скарги також взято до уваги: предмет позову, правову природу спірних правовідносин, складність справи, факт розгляду даної справи судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію.
За змістом статті 7 ГПК України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.
Відповідно до частини першої статті 46 цього Кодексу      сторони користуються рівними процесуальними правами.
На підставі наведеного надання стороні будь-яких переваг, зважаючи на сферу її діяльності, правовий статус, предмет спірних відносин, призведе до порушення одної з основних засад господарського судочинства - рівності учасників судового процесу перед законом і судом.
З огляду на відсутність будь-якого обґрунтування обставин, передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, Верховний Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення господарського суду Полтавської області від 16.01.2024 та  постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.04.2024 у справі №917/1556/23 на підставі пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення господарського суду Полтавської області від 16.01.2024 та на постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.04.2024 у справі №917/1556/23, клопотання скаржника про зупинення виконання (дії) рішення Господарського суду Полтавської області від 16.01.2024 та постанови Східного апеляційного господарського суду від 18.04.2024 у справі №917/1556/23 не розглядається.  
За таких обставин, керуючись статтями 12, 163, 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, суд 
УХВАЛИВ:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення господарського суду Полтавської області від 16.01.2024 та  постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.04.2024 у справі №917/1556/23. 
2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції. 
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                О. Баранець

Судді                                                                                          О. Кролевець

                                                                                          О. Мамалуй