УХВАЛА

09 травня 2024 року 
м. Київ
cправа №  910/11136/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кролевець   О.   А. - головуючий, Кондратова   І.   Д., Мамалуй   О.   О.
за участю секретаря судового засідання - Грабовського Д. А.,
за участю представників:
позивача 1-7 - Сацюк   Д.   А.
відповідача - Михалевич   М.   М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 
про ухвалення додаткового рішення
у справі №   910/11136/23
за позовом 1)    ОСОБА_1 , 2)    ОСОБА_2 , 3)    ОСОБА_3 , 4)    ОСОБА_4 , 5)    ОСОБА_5 , 6)    ОСОБА_6 , 7)    ОСОБА_7 
до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"
про стягнення сум неотриманих дивідендів та нарахувань за неотримані суми

ВСТАНОВИВ:
1.           ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 звернулись до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про стягнення сум неотриманих дивідендів та нарахувань за неотримані суми в таких розмірах:
-          на користь ОСОБА_1 дивіденди за 2020 рік у сумі 743   972,25 грн;
-          на користь ОСОБА_2 дивіденди за 2020 рік у сумі 126   829,56 грн;
-          на користь ОСОБА_3 дивіденди за 2020 рік у сумі 609   277,85 грн;
-          на користь ОСОБА_4 дивіденди за 2020 рік у сумі 299   005,99 грн;
-          на користь ОСОБА_5 дивіденди за 2020 рік у сумі 70   854,50 грн;
-          на користь ОСОБА_6 дивіденди за 2020 рік у сумі 276   828,53 грн;
-          на користь ОСОБА_7 дивіденди за 2020 рік у сумі 85   167,11 грн.
2.          Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.09.2023, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2024 позов задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь ОСОБА_1 дивіденди за 2020 рік у розмірі 743   972,25 грн та 11   159,58 грн судового збору; ОСОБА_2 дивіденди за 2020 рік у розмірі 126   829,56 грн та 2   684 грн судового збору; ОСОБА_3 дивіденди за 2020 рік у розмірі 609   277,85 грн та 9   139,17 грн судового збору; ОСОБА_4 дивіденди за 2020 рік у розмірі 299   005,99 грн та 4   485,09 грн судового збору; ОСОБА_5 дивіденди за 2020 рік у розмірі 70   854,50 грн та 2   684 грн судового збору; ОСОБА_6 дивіденди за 2020 рік у розмірі 276   828,53 грн та 4   152,43 грн судового збору; ОСОБА_7 дивіденди за 2020 рік у розмірі 85   167,11 грн та 2   684 грн судового збору.
3.          Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 12.10.2023, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2024 клопотання представника позивачів про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу у справі № 910/11136/23 задоволено повністю та стягнуто з відповідача витрати на професійну правничу допомогу на користь ОСОБА_1 в сумі 37   198,61 грн, ОСОБА_2 в розмірі 6   341,48 грн, ОСОБА_3 в сумі 30   463,89 грн, ОСОБА_4 в розмірі 14   950,30 грн, ОСОБА_5 в сумі 3   542,73 грн, ОСОБА_6 в розмірі 13   841,43 грн, ОСОБА_7 в сумі 4   258,36 грн.
4.          Не погоджуючись з висновками судів попередніх інстанцій, Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанови Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2024, рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2023 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2023 у справі №   910/11136/23 у якій просило скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
5.          Позивачі у відзиві на касаційну скаргу, окрім іншого зазначили про те, що у зв`язку з розглядом справи №   910/11136/23 у Верховному Суді останні очікують понести судові витрати на професійну правничу допомогу, докази яких будуть подані після ухвалення судом касаційної інстанції відповідного судового рішення.
6.          Постановою Верховного Суду від 11.04.2024 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" залишено без задоволення. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2024 (за результатами перегляду рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2023), постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2024 (за результатами перегляду додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2023), рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2023 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2023 у справі №   910/11136/23 залишено без змін.
7.          25.04.2024 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 звернулись до Верховного Суду із клопотанням про ухвалення додаткового рішення у справі №910/11136/23 у якому просять суд касаційної інстанції поновити строк на подання відповідного клопотання та доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, ухвалити додаткову постанову у справі, якою:
-          стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції у сумі 7   439,72 грн;
-          стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції у сумі 1   268,30 грн;
-          стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції у сумі 6   092,78 грн;
-          стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь ОСОБА_4 витрати на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції у сумі 2   990,06 грн;
-          стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь ОСОБА_5 витрати на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції у сумі 708,55 грн;
-          стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь ОСОБА_6 витрати на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції у сумі 2   768,29 грн;
-          стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь ОСОБА_7 витрати на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції у сумі 851,67 грн.
8.          До заяви додано копії додаткових угод до договорів про надання професійної правничої допомоги та копії актів приймання-передачі наданих послуг.
9.          Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на подання доказів на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу представник позивачів зазначає, що позивачі та їх адвокат не були присутніми в судовому засіданні, призначеному на 11.04.2024, а відтак не мали можливості дізнатись про результат розгляду касаційної скарги та дату проголошення вступної та резолютивної частини постанови. При цьому, заявник звертає увагу, що постанова Верховного Суду від 11.04.2024 була оприлюднена лише 16.04.2024, відтак, на думку заявника встановлений законом строк для звернення з відповідною заявою пропущений позивачами з поважних причин, при цьому клопотання подано протягом п`яти днів з дати надання можливості ознайомитись зі змістом ухваленої у справі постанови.
10.          07.05.2024 від Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" надійшли заперечення проти клопотання позивачів про ухвалення додаткового рішення, у яких відповідач зазначає про пропуск позивачами визначеного Господарським процесуальним кодексом України строку на подання відповідної заяви та відсутність поважних причин для поновлення такого строку.
11.          Розглянувши клопотання про прийняття додаткової постанови та стягнення витрат на правничу допомогу суд зазначає про таке.
12.          Положеннями пункту 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
13.          Згідно з частиною першою статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, відповідно до пункту 1 частини третьої зазначеної статті, належать витрати на професійну правничу допомогу.
14.          Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1)          розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2)          розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
15.          Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).
16.          Частиною восьмою статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
17.          Отже, за змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Аналогічні висновки, викладено у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №   922/445/19.
18.          Разом з тим, згідно з частиною четвертою статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
19.          Відповідно до статті 118 вказаного Кодексу право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
20.          Частиною першою статті 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
21.          Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і поновити пропущений строк, крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України. Отже, вирішуючи це питання, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку, і в залежності від встановленого - вирішити питання про поновлення або відмову у поновленні цього строку.
22.          Із правового контексту наведеної норми слідує, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено заявником, та чи підлягає він поновленню. Тому, суд може поновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках.
23.          Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, для чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.
24.          Отже, підстави пропуску строку на звернення до суду можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, у встановлений законом процесуальний строк подання заяви. Тобто, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо звернення до суду у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку з поважних причин.
25.          Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 зі справи "Пономарьов проти України", вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
26.          З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Верховного Суду від 04.03.2024 було відкрито касаційне провадження у справі №   910/11136/23 та призначено її до розгляду на 11.04.2024, одночасно запропоновано учасникам справи у строк до 05.04.2024 надати до суду відзив на касаційну скаргу.
27.          На виконання вищевказаної ухвали, від представника позивачів 09.04.2024 до Суду надійшов відзив на касаційну скаргу (який було направлено засобами поштового зв`язку 05.04.2024), у якому серед іншого було вказано, що у зв`язку з розглядом справи №910/11136/23 у Верховному Суді позивачі очікують понести судові витрати на професійну правничу допомогу, докази яких будуть подані після ухвалення судом касаційної інстанції відповідного судового рішення
28.          Наведені обставини свідчать про те, що позивачі та їх представник були обізнані про час та місце розгляду Верховним Судом касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", та мали об`єктивну можливість реалізувати свої процесуальні права, які визначені частиною восьмою статті 129 ГПК України, в порядку і строки встановлені цією нормою.
29.          Зважаючи на викладене, колегія суддів не вбачає об`єктивно непереборних обставин, які б унеможливлювали заявникам надати необхідні докази суду касаційної інстанції в межах п`ятиденного строку, визначеного вищезазначеними положеннями Господарського процесуального кодексу України.
30.          При цьому, заявниками не доведено обставин, які не залежали від їх волевиявлення та пов`язані із істотними перешкодами чи труднощами для вчинення відповідної процесуальної дії (подання доказів в межах 5 днів), тому колегія суддів визнає причини пропуску строку неповажними.
31.          Оскільки клопотання позивачів із доказами понесення фактичних витрат на правову допомогу було подано 22.04.2024 (згідно дати відправлення поштового конверта на адресу Суду) після ухвалення 11.04.2024 постанови суду касаційної інстанції у справі, позивачі пропустили строк подання доказів про розподіл судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу), причини пропуску строку визнано неповажними, у зв`язку із чим у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку належить відмовити, а клопотання про прийняття додаткового рішення належить залишити без розгляду.
Керуючись статтями 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:
1.          У задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про поновлення пропущеного строку для подання клопотання про прийняття додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №   910/11136/23 відмовити.
2.          Клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про прийняття додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                             О.   А.   Кролевець

Судді                                                                                           І.   Д.   Кондратова

                                                                                          О.   О.   Мамалуй