УХВАЛА

15 квітня 2024 року 
м. Київ

cправа №  916/3945/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Кібенко О.Р. - головуючий, Кролевець О.А., Студенець В.І., 

розглянувши матеріали касаційної скарги Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ"
на додаткову ухвалу Господарського суду Одеської області від 13.11.2023
та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.02.2024
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Салтора Груп" (далі - ТОВ "Салтора Груп")
до Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" (далі - Порт)
про стягнення 4 474 313 грн,
В С Т А Н О В И В:
1.          У грудні 2019 року ТОВ "Салтора Груп" звернулося до Господарського суду Одеської області із позовом до Порту, в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором виконання робіт з реконструкції І поверху гуртожитку №3 під житлові приміщення, розташовані за адресою: м. Чорноморськ, пров. Шкільний, 4-а від 22.12.2017 №17/255-А в розмірі 4 474 313 грн.
2.          Позовні вимоги обґрунтовані, зокрема, тим, що відповідач неналежним чином здійснив свої господарські зобов`язання в частині повної та своєчасної оплати за виконані позивачем будівельно-підрядні роботи за вказаним договором.
3.          Господарський суд Одеської області рішенням від 16.12.2021, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.07.2022, позовні вимоги задовольнив частково: стягнув з Порту на користь ТОВ "Салтора Груп" 4 175 276,17 грн боргу, 7 015,38 грн витрат на проведення експертизи та 62 629,14 грн судового збору; у задоволенні інших позовних вимог відмовив.
4.          Верховний Суд постановою від 08.09.2022 постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.07.2022 та рішення Господарського суду Одеської області від 16.12.2021 скасував, справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції.
5.          Господарський суд Одеської області ухвалою від 19.10.2023 після неодноразової неявки повноважного представника позивача в судове засідання позовну заяву ТОВ "Салтора Груп" залишив без розгляду на підставі ч.4 ст.202 та п.4 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК).
6.           24.10.2023 Порт звернувся з клопотанням про стягнення судових витрат, в якому просив стягнути з ТОВ "Салтора Груп" на свою користь 534 901,38 грн, з яких 300 000,00 грн вартість проведеної судово-будівельної експертизи, 100 672,00 грн судовий збір за подання апеляційної скарги та 134 229,38 грн судовий збір за подання касаційної скарги.
7.          Господарський суд Одеської області додатковою ухвалою від 13.11.2023, залишеною без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.02.2024, заяву Порту про відшкодування судових витрат задовольнив частково; стягнув з ТОВ "Салтора Груп" на користь Порту 100 672,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги, 134 229,38 грн судового збору за подання касаційної скарги та 50 000,00 грн витрат на проведення судової будівельної експертизи; відмовив у стягненні витрат на проведення судово-будівельної експертизи в розмірі 250 000,00 грн.
8.          Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані, зокрема, таким:
-           29.11.2022 Порт надав письмові пояснення, до яких долучив висновок експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 24.10.2022 року №006-КВВ/22, здійсненої Державним підприємством "Інформаційні судові системи" відокремлений структурний підрозділ "Центр судової експертизи та експертних досліджень";
-           24.03.2023 Порт надав попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, в якому вказав, що за орієнтовний розрахунок розмір судових витрат складає 300 000 грн, оскільки за проведення судової будівельно-технічної експертизи Порт сплатив 300 000 грн, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями; на підтвердження цього надав договір про надання послуг з проведення судових експертиз та експертних досліджень від 23.09.2022 №20/61-Оз, укладений між Портом та ТОВ "Центр Експертних Сервісів";
-          зі Специфікації (Додатку 1 до договору) вбачається, зокрема, що вартість судової будівельно-технічної експертизи складає 300 000 грн; Порт сплатив грошові кошти у розмірі 300 000 грн;
-           13.04.2023 ТОВ "Салтора Груп" подав письмові заперечення на попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат відповідача, у яких зазначило про фіктивність укладеного договору про здійснення експертних послуг та завищення вартості виконаної роботи; вважало, що витрати у розмірі 300 000 грн пов`язані із проведенням експертизи, не є такими, що були дійсно необхідними та неминучими, а тому вони не підлягають відшкодуванню за рахунок позивача;
-          залишаючи позовні вимоги без розгляду, суд першої інстанції не врахував висновки, викладені експертом як належні докази під час розгляду справи, оскільки їх не досліджував та не надавав їм правової оцінки, бо спір по суті не розглядався;
-          не вбачається будь-яких перешкод для відшкодування стороні витрат на складення експертного висновку, підготовленого та отриманого на замовлення сторони у справі, за умови, якщо він відповідає вимогам ст.98 ГПК та безпосередньо пов`язаний з розглядом справи, та якщо суд врахував цей висновок експерта як доказ;
-          суд першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали правомірно здійснив аналіз питань, поставлених експерту заявником, та відповідні відповіді на них в порядку обумовленості їх вимогами чинного процесуального законодавства, а саме ст.98 ГПК;
-          лише поєднані фактично за сенсовим змістом питання експертизи під №4 та №5 за своєю суттю належать до питань, які без спеціальних знань вирішити неможливо, а саме, щодо визначення переліку та обсягу фактично виконаних будівельних робіт за актами форми КБ-2в; в той же час, низка інших питань, поставлених відповідачем перед експертом, на які останнім надані відповіді у вигляді експертного висновку, за своєю суттю не кореспондуються з вимогами ч.2 ст.98 ГПК, а тому витрати на їх дослідження є такими, що не відповідають критеріям дійсної необхідності та пов`язаності із розглядом справи;
-          доводи Порту про те, що самостійно замовляючи експертне дослідження він керувався лише вказівками суду касаційної інстанції у цій справі та те, що надані відповіді експерта спростовують правову позицію позивача за умови розгляду судом першої інстанції справи по суті, відхиляються, оскільки суд першої інстанції наданому відповідачем висновку експерта не надавав та не міг надавати жодної правової оцінки, а в оскаржуваній ухвалі суд проаналізував лише питання, які ставилися перед експертом;
-          витрати відповідача у розмірі 250 000 грн, пов`язані з проведенням судової експертизи з власної ініціативи, не є такими, що були дійсно необхідними та неминучими, а тому вони не потребують відшкодування за рахунок позивача;
-          суд першої інстанції, постановляючи в оскаржуваній частині ухвалу про розподіл судових витрат не здійснював зменшення витрат за проведення експертного дослідження замовленого відповідачем самостійно або за клопотанням позивача, а об`єктивно, з урахуванням вимог процесуального закону, відмовив у задоволенні вимог заявника, враховуючи їх часткову необґрунтованість та недоведеність.
9.          05.03.2024 Порт звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на додаткову ухвалу Господарського суду Одеської області від 13.11.2023 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.02.2024, в якій просить їх скасувати в частині відмови про стягнення витрат на проведення судово-будівельної експертизи в розмірі 250 000 грн та ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення таких витрат у загальному розмірі 300 000 грн.
10.          Верховний Суд ухвалою від 22.03.2024 касаційну скаргу залишив без руху на підставі ч.2 ст.292 ГПК, оскільки до касаційної скарги не додано належних доказів на підтвердження наявності у Марченко О.М. повноважень на підписання касаційної скарги від імені Порту.
11.          25.03.2024 до Верховного Суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги з урахуванням вимог ухвали Верховного від 22.03.2024, до якої Порт додав докази на підтвердження повноважень представника діяти в порядку самопредставництва.
12.          На виконання вимог п.5 ч.2 ст.290 ГПК Порт посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3, 4 ч.2 ст.287 ГПК та на пункти 1, 4 ч.3 ст.310 ГПК.
13.          У касаційній скарзі скаржник зазначає, зокрема, таке:
-          починаючи з 22.03.2023 позивач та його представники не скористалися своїм правом та не надали до суду клопотання про зменшення судових витрат, які заявлено Портом до розподілу за результатом розгляду цієї справи;
-          оскільки позовні вимоги ТОВ "Салтора Груп" по суті не були розглянуті судом, то відповідач у випадку встановлення судом необґрунтованих дій позивача, як загальної підстави для стягнення понесених судових витрат, має стягнути такі судові витрати на користь відповідача у повному розмірі, без прив`язки до пропорційності задоволених/незадоволених позовних вимог та оцінки необхідності проведення експертизи та обґрунтованості питань, які поставлено на вирішення експерту;
-          Порт замовив проведення судової будівельно-технічної експертизи у цій справі саме з урахуванням висновків Верховного Суду у цій справі та мотивів, з яких справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (постанова від 08.09.2022), а також з метою надання вичерпних доказів у справі та належного обґрунтування своєї правової позиції;
-          оскільки під час "першого" розгляду справи суди першої та апеляційної інстанцій неодноразово відмовляли Порту в призначенні повторної судової будівельно-технічної експертизи, а під час призначення судової будівельно-технічної експертизи ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.07.2020 у цій справі, не було враховано зауваження представника Порту до переліку питань, які було поставлено на вирішення експерта, то після направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції Порт самостійно замовив проведення будівельно-технічної експертизи, на вирішення якої поставлено питання з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 08.09.2022 у цій справі;
-          якби Господарський суд Одеської області розглядав цю справу по суті, то відповіді експерта, викладені у Висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 24.10.2022 №006-КВВ/22, спростовували би всі пункти позовної заяви та інших заяв по суті позивача.
14.          Відповідно до ч.3 ст.174 ГПК, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст.176 цього кодексу.
15.          Оскільки суд касаційної інстанції має застосовувати вказані вимоги до касаційних скарг, то з огляду на те, що скаржниками усунуто недоліки касаційної скарги в строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання та є такою, що відповідає вимогам ст.290 ГПК, у зв`язку з чим відповідно до правил ст.294 ГПК необхідно відкрити касаційне провадження у справі.
Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 288, 290, 294, 301 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
1.          Відкрити касаційне провадження у справі №916/3945/19 за касаційною скаргою Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ".
2.          Призначити до розгляду справу №916/3945/19 за касаційною скаргою Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" на додаткову ухвалу Господарського суду Одеської області від 13.11.2023 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.02.2024 на 15 травня 2024 року о  14:20 у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань №328.
3.          Надати учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 30.04.2024.
4.          Явка представників учасників справи не є обов`язковою.
5.          Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до ч.3 ст.196 Господарського процесуального кодексу України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
6.          Роз`яснити учасникам справи про можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, зокрема, поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів відповідно до ст.197 Господарського процесуального кодексу України та Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21.
7.          Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://supreme.court.gov.ua/supreme/.
8.          Витребувати з Господарського суду Одеської області та/або Південно-західного апеляційного господарського суду матеріали справи №916/3945/19.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя                                                                                О. Кібенко

Судді                                                                                                    О. Кролевець

                                                                                                                        В. Студенець