УХВАЛА

22 травня 2024 року 
м. Київ

cправа №  925/577/21 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду: 
Чумака Ю. Я.,      
перевіривши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Строй Груп" 
на рішення Господарського суду Черкаської області від 12.07.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.03.2024 у справі 
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісагро-Умань"                  
до товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Строй Груп"                                          
про стягнення 2 250 292,50 грн, 
ВСТАНОВИВ:

07.05.2024 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Строй Груп" на рішення Господарського суду Черкаської області від 12.07.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.03.2024 у справі № 925/577/21, подана 07.05.2024 через систему «Електронний суд» із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.
За наслідками перевірки матеріалів поданої касаційної скарги, Суд вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без руху з огляду на таке. 
Згідно з частиною 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються, зокрема, документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти, розміри ставок судового збору, порядок сплати та звільнення від сплати судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір".
За приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду розмір ставки судового збору складає 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а з позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Відповідно до частини четвертої статті 6 Закону України "Про судовий збір" якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 12.07.2023 у справі №925/577/21 позов задоволено частково та стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Строй Груп" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісагро - Умань" 187 500 грн штрафу, 435    857,85 грн неустойки (враховуючи період прострочення з 01.11.2019 по 16.04.2020), 18    700,74 грн судових витрат у виді судового збору. У задоволенні решти позову в частині вимог про стягнення 18 7500 грн штрафу, 435   857,85 грн неустойки, 15    053,65 грн судових витрат у виді судового збору - відмовлено. 
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.03.2024 рішення Господарського суду Черкаської області від 12.07.2023 у справі №925/577/21 змінено, резолютивну частину викладено у такій редакції: "Позов задовольнити частково. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Строй Груп" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісагро-Умань" пеню у сумі 87 171, 57 грн, штраф у сумі 37 500 грн та судовий збір у розмірі 1 870, 07 грн. В решті відмовити у задоволенні позовних вимог. Видати наказ."
Як убачається з касаційної скарги, скаржник не погоджується з рішенням Господарського суду Черкаської області від 12.07.2023 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.03.2024 в частині стягнення з скаржника штрафних санкцій та пені.
Згідно з частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі         застосовується коефіцієнт 0.8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Касаційну скаргу подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в електронній формі з використанням системи «Електронний суд», тому при поданні касаційної скарги має застосовуватись коефіцієнт 0.8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Виходячи з оспорюваної суми та з урахуванням коефіцієнту 0.8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, за подання касаційної скарги підлягає сплаті судовий збір у розмірі 3    632,00 грн, а саме: (124    671,57грн *1,5%, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб )*200%= 4    540,00 грн*0,8.   
Натомість скаржник в касаційній скарзі виклав клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги до прийняття судового рішення, яке обґрунтоване тим, що момент подання й підписання касаційної скарги 06.05.2024 в касі та на рахунках ТОВ «Нова Строй Груп», відкритих у AT «КБ «Приватбанк» та в AT «Укргазбанк», взагалі відсутні кошти, необхідні для сплати судових витрат за подання вказаної касаційної скарги на судові рішення у справі №925/577/21, у зв`язку з відсутністю надходжень коштів від контрагентів у період запровадженого військового стану, та у зв`язку з мобілізацією керівника Товариства ОСОБА_1 Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 на території України було запроваджено військовий стан у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації. З того часу ТОВ «Нова Строй Груп» практично не провадить активної господарської діяльності та припинило основні логістичні та фінансово-господарські зв`язки із контрагентами, відтак, настання зазначених форс-мажорних обставин спонукали до тимчасового припинення господарської діяльності відповідача (в період лютого-травня 2022 року).
Розглянувши це клопотання, Суд відмовляє в його задоволенні, зважаючи на таке.
Відповідно до частини другої статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Порядок відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати визначається статтею 8 Закону України "Про судовий збір".
Частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір" унормовано, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а)     військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За змістом частини четвертої статті 11 Господарського процесуального кодексу України Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
Відповідно до практики ЄСПЛ положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (див. рішення суду від 28.10.1998 у справі "Ейрі проти Ірландії", серія А, №       32).
Обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти (див. рішення суду від 28.11.2006 у справі "Апостол проти Грузії", заява № 40765/02). При цьому, Суд в якості "законної мети" визнає, зокрема, фінансування функціонування органів судової влади та дію в якості стримуючого фактору від легковажних позовів (див. рішення суду від 12.06.2007 у справі "Станков проти Болгарії", заява № 68490/01)
Верховний Суд відмічає, що законодавче закріплення судових витрат має на меті: по-перше, відшкодування державі витрат, понесених на утримання судової системи і забезпечення її діяльності (саме у цьому проявляється компенсаційна функція інституту судових витрат); по-друге: покладає певні витрати на тих, хто звертається до суду за захистом, що покликано дисциплінувати фізичних та юридичних осіб від подання до суду необґрунтованих заяв та клопотань, забезпечуючи таким чином також процесуальну економію. 
Як визначено у рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява №       24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).
ЄСПЛ в рішенні "Креуз проти Польщі" у справі 28249/95 від 19 червня 2001 року зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції.
Оскільки за змістом статті 8 Закону України "Про судовий збір" не передбачено відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги з підстав викладених в клопотанні поданому заявником, а тому відповідне клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Строй Груп" не підлягає задоволенню.
У зв`язку з цим, з метою усунення допущених недоліків оформлення касаційної скарги скаржнику слід сплатити судовий збір у сумі  3    632,00  грн, який має бути перерахований за  реквізитами, що зазначені на офіційному сайті Верховного Суду в розділі "Судовий збір" та надати належні докази сплати судового збору касаційному суду.  
Відповідно до частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу  України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу. 
Враховуючи викладене, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України. 
Керуючись статтями       234,       290,      292  Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Строй Груп" про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги у справі № 925/577/21
Касаційну скаргу  товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Строй Груп"  залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів із дня вручення цієї ухвали.   
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                           Ю. Я. Чумак