ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року 
м. Київ

cправа №  910/6964/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Жукова С.В. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К.М.,
за участі секретаря судового засідання - Купрейчук С.П.
за участю представників: 
відповідно до протоколу судового засідання
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Молочна компанія "Галичина"
на рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2023
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2024
у справі №910/6964/23
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Молочна компанія "Галичина",
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Моя енергія-СВ",
про зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Молочна компанія "Галичина" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом, в якому просить зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Моя енергія-СВ" надати копію фінансової звітності за 2020 рік.
Короткий зміст оскаржуваних судових рішень
2. Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.10.2023 у задоволенні позову відмовлено повністю.
3. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2024 залишено без змін рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2023 у справі № 910/6964/23.
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
4. До Верховного Суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Молочна компанія "Галичина" (далі в тексті - Скаржник) надійшла касаційна скарга у якій Скаржник просить суд рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2024 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ТОВ "Молочна компанія "Галичина" до ТОВ "Торгівельний будинок "Моя енергія - СВ" про зобов`язання до вчинення дій задовольнити.
5. В обґрунтування підстав для задоволення касаційної скарги Скаржник наводить наступні доводи:
5.1. Висновок Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах відсутній.
5.2.          Суди попередніх інстанцій не звернули уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про бухгалтерський облік» органам влади та іншим користувачам фінансова звітність подається відповідно до законодавства. Зокрема, саме частиною 2 вищенаведеної статті закону передбачено обов`язок підприємства надавати копії фінансової звітності та консолідованої фінансової звітності за запитом юридичних та фізичних осіб у порядку, передбаченому Законом України "Про доступ до публічної інформації".
Відзиви
6. Відсутні
Інші заяви та клопотання
7. Відсутні
Розгляд касаційної скарги Верховним Судом
8. Заслухавши у відкритому судовому засіданні доповідь судді доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, виходячи з наступного.
9.  Відповідно до приписів ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
10. Суди попередніх інстанцій встановили наступні фактичні обставини справи:
31.03.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Молочна компанія "Галичина" (далі також - позивач) направило Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Моя енергія-СВ" (далі також - відповідач) листом № 24/03-01 від 24.03.2023 запит на отримання публічної інформації, в якому просило надати копію фінансової звітності відповідача за 2020 рік.
Позивач вказував, що відповідач вказаний лист не отримав, хоча лист був направлений на його адресу місцезнаходження, у зв`язку з чим приходить до висновку, що відповідач не виконав вимоги Закону України "Про доступ до публічної інформації" та Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" чим порушив право Товариства з обмеженою відповідальністю "Молочна компанія "Галичина" на отримання запитуваної публічної інформації.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не забезпечив отримання ним на пошті запиту позивача від 24.03.2023 №24/03-01 про надання інформації, що не звільняє його від виконання вимог, викладених у запиті, оскільки ТОВ «Молочна компанія «Галичина», діючи добросовісно, надіслало запит за зареєстрованим місцезнаходженням відповідача, а відтак отримання адресованої відповідачу кореспонденції залежить виключно від волевиявлення самого відповідача та знаходиться поза межами контролю ТОВ «Молочна компанія «Галичина».
11. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", користувачі фінансової звітності (далі - користувачі) - фізичні або юридичні особи, які потребують інформації про діяльність підприємства для прийняття рішень.
12. Як вбачається з ч. 1 ст. 14 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підприємства зобов`язані подавати фінансову звітність органам, до сфери управління яких вони належать, трудовим колективам на їх вимогу, власникам (засновникам) відповідно до установчих документів, якщо інше не передбачено цим Законом. Органам державної влади та іншим користувачам фінансова звітність подається відповідно до законодавства.
13.  За змістом ч. 2 ст. 14 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", фінансова звітність підприємств не становить комерційної таємниці, не є конфіденційною інформацією та не належить до інформації з обмеженим доступом, крім випадків, передбачених законом. Підприємства зобов`язані надавати копії фінансової звітності та консолідованої фінансової звітності за запитом юридичних та фізичних осіб у порядку, передбаченому    Законом України    "Про доступ до публічної інформації".
14. Як визначено ч. 1 ст. 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації", публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
15. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про доступ до публічної інформації", право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.
16. Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до публічної інформації", доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах: 1) прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; 2) вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом.
17. Як встановлено ст. 5 згаданого Закону, доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію.
18. Статтею 12 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.
19. За змістом ч. 1 ст. 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації", розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання; 2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; 3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків; 4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них; 5) юридичні особи публічного права, державні/комунальні підприємства або державні/комунальні організації, що мають на меті одержання прибутку, господарські товариства, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) прямо чи опосередковано належать державі та/або територіальній громаді, - щодо інформації про структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага їх керівника, заступника керівника, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради.
20. У розумінні ч. 1 ст. 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Моя енергія-СВ" не є розпорядником інформації та, відповідно, не зобов`язане надавати на запити публічну інформацію.
21. Наведене свідчить про обґрунтованість висновку судів попередніх інстанцій про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Моя енергія-СВ" не зобов`язане надавати копію фінансової звітності за 2020 рік Товариству з обмеженою відповідальністю "Молочна компанія "Галичина" за його запитом на отримання публічної інформації, а у позивача відсутнє право на отримання публічної інформації від відповідача.
22. З урахуванням того, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Моя енергія-СВ" не зобов`язане надавати копію фінансової звітності за 2020 рік Товариству з обмеженою відповідальністю "Молочна компанія "Галичина", колегія суддів суду касаційної інстанції вважає правильним висновок судів попередніх інстанцій про те, що слід відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Молочна компанія "Галичина" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Моя енергія-СВ" про надання копії фінансової звітності за 2020 рік.
23. Вказане свідчить про те, що при постановленні рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2023 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2024 у справі № 910/6964/23 було правильно застосовано приписи ст. ст. 12, 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" та ст. 14 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
24. Відповідно до приписів ст. 309 ГПК України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
25. З урахуванням того, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень було дотримано положень ст. ст. 12, 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" та ст. 14 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", колегія суддів суду касаційної інстанції, на підставі ст. 309 ГПК України, дійшла висновку про залишення касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Молочна компанія "Галичина" без задоволення та про залишення без змін рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2024 у справі №   910/6964/23.  
Розподіл судових витрат
26. З урахуванням того, що за наслідками касаційного розгляду суд касаційної інстанції дійшов висновку про те, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, судові витрати у вигляді судового збору  покладаються на Скаржника.
Керуючись ст. ст. 240, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Молочна компанія "Галичина" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2024 у справі № 910/6964/23  залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                               С.В. Жуков
Судді                                                                                            В.І. Картере
                                                                                                     К.М. Огороднік