ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року 
м. Київ
cправа №  910/268/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:  
Бакуліна С.В. - головуючий, Кібенко О.Р., Кролевець О.А.,
за участю секретаря судового засідання - Федорченка В.М.,
позивача - Присяжнюка Р.В. , Жегалкіна Ю.М. , Мостепанюка В.І. ,
відповідача - Гаврилової О.Р., 
ТОВ "БК "Основа" - не з`явились,
третьої особи-1 - Руденка О.В. , Коноплі А.М. ,
третьої особи-2 - Шевченко Д.О. , Боровця А.М. ,
третьої особи-3 - Трохимчука О.І. , Денисенка О.М. ,
третьої особи-4 - Кулика О.І. , Кізленка В.А. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Основа", Компанії Ferrexpo AG (Феррекспо АГ), Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат", Товариства з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат", Товариства з обмеженою відповідальністю "Біланівський гірничо-збагачувальний комбінат"
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2023 (головуючий суддя - Ходаківська І.П., судді: Владимиренко С.В., Демидова А.М.) та ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.04.2023 (суддя Босий В.П.) про повернення позовної заяви третьої особи із самостійними вимогами Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Основа" до ОСОБА_12 про стягнення 1 750 168,00 грн
у справі №910/268/23
за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
до ОСОБА_12 ,
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:
1.Компанії Ferrexpo AG (Феррекспо АГ),
2.Товариства з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат",
3.Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат",
4.Товариства з обмеженою відповідальністю "Біланівський гірничо-збагачувальний комбінат",
про стягнення 45 979 796 953,50 грн,
ВСТАНОВИВ:
1.Короткий зміст обставин справи та оскаржуваних судових рішень
1.1.У січні 2023 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд, позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_12 (далі - ОСОБА_12 , відповідач) про відшкодування 45 979 796 953,50 грн шкоди (збитків).
1.2.Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Фонд під час здійснення процедури ліквідації Акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (далі - АТ "Банк "Фінанси та Кредит", Банк) встановив факт вчинення відповідачем як особою, яка мала вирішальний вплив на діяльність цього Банку, дій, що призвели до нанесення Банку збитків. Правовою підставою позовних вимог є норми частини п`ятої статті 52 Закону "По систему гарантування вкладів фізичних осіб".
1.3.У квітні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Основа" (далі - ТОВ "БК "Основа") звернулось до Господарського суду міста Києва як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, з позовом до ОСОБА_12 про стягнення збитків у розмірі 1   750   168,00 грн, завданих йому як кредитору АТ "Банк "Фінанси та Кредит".
1.4.Позовні вимоги ТОВ "БК "Основа" обґрунтовані тим, що товариство є кредитором АТ "Банк "Фінанси та Кредит" на суму 1 750 168,00 грн, які зберігались на рахунку в Банку на підставі договору на розрахунково-касове обслуговування. Оскільки під час проведення ліквідаційної процедури Банку Фондом було виявлено факти вчинення відповідачем як особою, яка мала вирішальний вплив на діяльність цього Банку, дій, що призвели до нанесення збитків вкладникам та іншим кредиторам Банку, ТОВ "БК "Основа" просить стягнути з ОСОБА_12 1 750 168,00 грн як суму завданих товариству збитків.
1.5.Господарський суд міста Києва ухвалою від 20.04.2023 у справі №910/268/23 позовну заяву ТОВ "БК "Основа" до ОСОБА_12 про стягнення збитків у розмірі 1 750 168,00 грн повернув заявнику.
1.6.Ухвала Господарського суду міста Києва мотивована тим, що спір у позові третьої особи виник між юридичною та фізичною особою, яка не є підприємцем, а предмет спору виник не у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, відтак права позивача не підлягають судовому захисту у господарському суді, а подана позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. Оскільки позовна заява ТОВ "БК "Основа" не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, заявник не дотримався положень частини четвертої статті 173 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК).
1.7.Північний апеляційний господарський суд постановою від 08.06.2023 залишив без змін ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.04.2023 у справі №910/268/23 про повернення позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.
1.8.Верховний Суд постановою від 09.08.2023 касаційну скаргу ТОВ "БК "Основа" задовольнив частково; ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2023 про відмову у задоволенні заяви ТОВ "БК "Основа" про відвід суддів Андрієнка В.В., Алданової С.О., Буравльова С.І. у справі №910/268/23, постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2023 про залишення без змін ухвали Господарського суду міста Києва від 20.04.2023 та ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2023 про відмову у роз`ясненні постанови Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2023 скасував; справу №910/268/23 (за позовом третьої особи із самостійними вимогами - ТОВ "БК "Основа" до ОСОБА_12 про стягнення 1   750   168,00 грн) направив на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду для здійснення розгляду апеляційної скарги ТОВ "БК "Основа" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.04.2023 у справі №910/268/23.
1.9.За результатом нового апеляційного перегляду Північний апеляційний господарський суд постановою від 04.10.2023 ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.04.2023 у справі №910/268/23 про повернення ТОВ "БК "Основа" його позовної заяви до ОСОБА_12 про стягнення збитків у розмірі 1 750 168,00 грн залишив без змін.
1.10.Суд апеляційної інстанції погодився із висновками місцевого господарського суду про те, що за вимогами ТОВ "БК "Основа" існує спір між ТОВ "БК "Основа" та ОСОБА_12 , який має позадоговірний характер та безпосередньо стосується прав та обов`язків відповідача як фізичної особи, а не як підприємця. Відтак права позивача за цим позовом не підлягають судовому захисту у господарському суді, а подана заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.
2.Короткий зміст вимог касаційних скарг та їх обґрунтування. Розгляд Судом заяв/клопотань.
2.1.ТОВ "БК "Основа" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2023 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.04.2023 у справі №910/268/23 про повернення позовної заяви третьої особи із самостійними вимогами ТОВ "БК "Основа" до ОСОБА_12 про стягнення 1 750 168,00 грн; передати зазначену позовну заяву до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття позовної заяви до розгляду у справі №910/268/23.
2.2.ТОВ "БК "Основа" підставою касаційного оскарження зазначає порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, а саме: статей 2, 4, 7 ГПК. Скаржник зазначає, що:
- Фонд визнав, що активів Банку недостатньо для задоволення вимог кредиторів, і вимоги ТОВ "БК "Основа" як кредитора задоволені не будуть в порядку черговості. Саме на суму коштів, яка містилася на рахунках товариства у AT "Банк "Фінанси та Кредит" - 1 750 168,00 грн претендує ТОВ "БК "Основа", тобто на частину предмету спору у справі №910/268/23;
- ТОВ "БК "Основа" має договірні відносини з юридичною особою - АТ "Банк "Фінанси та Кредит", та є кредитором останнього, в чому полягає суть права та інтересу, за захистом якого звернулося ТОВ "БК "Основа". Наразі, управління та керівництво Банку у зв`язку з процедурою ліквідації здійснюється Фондом, який у справі №910/268/23 доводить факт завдання шкоди відповідачем та стягнення з нього завданих збитків. У випадку задоволення позову Фонду і визнання ТОВ "БК "Основа" третьою особою із самостійними вимогами розмір задоволеної судом суми збитків буде зменшено на суму позовних вимог, які заявляє у справі ТОВ "БК "Основа";
- для доведення підставності позовних вимог Фонду до ОСОБА_12 про стягнення збитків є докази, зібрані позивачем як ліквідатором AT "Банк "Фінанси та Кредит" з грудня 2015 року, тобто з часу, коли у справі №910/268/23 була запроваджена процедура ліквідації та виведення банку з ринку. Тими ж самими доказами обґрунтовуються позовні вимоги третьої особи із самостійними вимогами, проте ТОВ "БК "Основа" не має доступу до первинних документів, матеріалів, доказів винних дій або бездіяльності, які свідчать про вчинення відповідачем нанесення збитків кредитору. Таким чином, з метою доцільності, економії часу, ресурсів, позов ТОВ "БК "Основа" належить розглядати в одному провадженні з позовом Фонду;
- відновити свої права ТОВ "БК "Основа" могло лише стягнувши кошти із особи, яка завдала збитків Банку, в тому самому процесі за позовом Фонду про стягнення коштів з ОСОБА_12 ;
- з огляду на правову позицію, що викладена у постанові Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №522/7285/16-ц, позов кредитора Банку, який перебуває на стадії ліквідації, про стягнення коштів розглядається за правилами господарського судочинства і не може розглядатися в цивільному процесі.
2.3.Фонд подав відзив на касаційну скаргу ТОВ "БК "Основа", у якому, зазначаючи про безпідставність викладених у скарзі доводів, просив залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін як такі, що прийняті з дотриманням норм процесуального права.
Відзив мотивований таким:
- предметом позову у справі №910/268/23 є стягнення шкоди, яку відповідач заподіяв Банку, натомість ТОВ "БК "Основа" пред`явлено позов, предметом якого є стягнення шкоди, яку відповідачем було заподіяно ТОВ "БК "Основа". Таким чином, пред`явлений ТОВ "БК "Основа" позов взагалі не стосується предмету позову у справі №910/268/23, тому не може розглядатись в межах справи №910/268/23;
- спір між ТОВ "БК "Основа" як кредитором АТ "Банк "Фінанси та Кредит" та ОСОБА_12 про відшкодування шкоди не підсудний господарським судам та має розглядатись за правилами цивільного судочинства.
2.4.Компанія Ferrexpo AG (Феррекспо АГ) звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2023 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.04.2023 у справі №910/268/23 про повернення позовної заяви третьої особи із самостійними вимогами ТОВ "БК "Основа" до ОСОБА_12 про стягнення 1 750 168,00 грн; передати зазначену позовну заяву до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження за позовом ТОВ "БК "Основа" до ОСОБА_12 про стягнення 1 750 168,00 грн.
2.5.Компанія Ferrexpo AG (Феррекспо АГ) підставою касаційного оскарження зазначає те, що при прийнятті оскаржуваних судових рішень судами попередніх інстанцій порушено норми статей 20, 53, 174, 175, 270, 247 ГПК. Компанія Ferrexpo AG (Феррекспо АГ) зазначає про наявність правових висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, які, в свою чергу, не було враховано судом першої та апеляційної інстанцій (пункт 1 частини другої статті 287 ГПК). Також скаржник вказує на відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 287 ГПК).
Скаржник вказує, що: 
- постанова Північного апеляційного господарського суду щодо розгляду апеляційної скарги ТОВ "БК "Основа" без виклику сторін не відповідає частині десятій статті 270 та частинам другій, четвертій статті 247 ГПК та суперечить висновкам Верховного Суду;
- позовні вимоги ТОВ "БК "Основа" були пред`явлені до ОСОБА_12 як до особи, яка здійснювала щодо ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності, а отже спірні правовідносини очевидно є господарськими, а тому повинні розглядатися в порядку господарського судочинства;
- з системного тлумачення частини шостої статті 53 ГПК випливає, що Фонд діє в інтересах кредиторів, вимоги яких залишилися незадоволеними після завершення ліквідації Банку. Таким кредитором є, зокрема, ТОВ "БК "Основа". Отже, подаючи позов до ОСОБА_12 , Фонд діє в інтересах у тому числі і ТОВ "БК "Основа", захист інтересів якого, в не залежності від самопредставництва чи представництва, повинен здійснюватися в межах господарського судочинства, а ТОВ "БК "Основа" може брати участь під час розгляду справи особисто, враховуючи той факт, що Фонд діє від імені та в інтересах цього кредитора;
- всупереч вимогам, встановленим частиною шостою статті 175 ГПК, ні Господарський суд міста Києва, ні Північний апеляційний господарський суд не роз`яснили ТОВ "БК "Основа" до якого суду потрібно звертатися з відповідною позовною заявою, що суперечить висновкам Верховного Суду.
2.6.Приватне акціонерне товариство "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - ПрАТ "Полтавський ГЗК") звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2023 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.04.2023 у справі №910/268/23 про повернення позовної заяви третьої особи із самостійними вимогами ТОВ "БК "Основа" до ОСОБА_12 про стягнення 1 750 168,00 грн; передати зазначену позовну заяву до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження за позовом ТОВ "БК "Основа" до ОСОБА_12 про стягнення 1 750 168,00 грн.
2.7.ПрАТ "Полтавський ГЗК" підставою касаційного оскарження зазначає порушення судами норм статей 20, 53, 174, 175, 270, 247 ГПК. ПрАТ "Полтавський ГЗК" зазначає про наявність правових висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, які, в свою чергу, не було враховано судом першої та апеляційної інстанцій (пункт 1 частини другої статті 287 ГПК). Скаржник вказує на відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 287 ГПК), а також про порушення судом апеляційної інстанції вимог пункту 5 частини першої статті 310 ГПК, що кореспондується з пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК.
Скаржник вказує, що:
- подаючи позовну заяву до господарського суду, ТОВ "БК "Основа", так само як і Фонд, звернулося до ОСОБА_12 як до особи, що здійснювала відносно Банку організаційно-господарські повноваження на основі права власності, і саме тому такі вимоги мають розглядатися господарським судом;
- суди порушили вимоги частини шостої статті 175 ГПК, оскільки, повертаючи позовну заяву, не роз`яснили ТОВ "БК "Основа" до юрисдикції якого суду належить вирішення заявленого ним позову;
- апеляційний суд безпідставно розглянув апеляційну скаргу ТОВ "БК "Основа" у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи. Постанова Північного апеляційного господарського суду щодо розгляду апеляційної скарги ТОВ "БК "Основа" без виклику сторін не відповідає нормам частини десятої статті 270 та частин другої, четвертої статті 247 ГПК та суперечить висновкам Верховного Суду;
- якщо Фонд звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення збитків з ОСОБА_12 , адже діє в інтересах кредиторів банку, вимоги яких залишились непогашеними після ліквідації, з цього виплаває, що Фонд діє і в інтересах ТОВ "БК "Основа" як кредитора, чиї вимоги також залишаються непогашеними. Таким чином, на підставі комплексного аналізу частини шостої статті 53 та частини першої  статті 56 ГПК, доцільно зробити висновок про наявність у ТОВ "БК "Основа" права на особисту участь у розгляді справи в порядку господарського судочинства для стягнення заборгованості з ОСОБА_12 .
2.8.Товариство з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - ТОВ "Єристівський ГЗК") звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просило: скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2023 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.04.2023 у справі №910/268/23 про повернення позовної заяви третьої особи із самостійними вимогами ТОВ "БК "Основа" до ОСОБА_12 про стягнення 1 750 168,00 грн; справу передати      до Господарського суду міста Києва для вирішення питання щодо відкриття провадження за позовом ТОВ "БК "Основа" до ОСОБА_12 про стягнення 1 750 168,00 грн.
2.9.ТОВ "Єристівський ГЗК" підставою касаційного оскарження зазначає порушення судами норм статей 20, 53, 174, 175, 270, 247 ГПК. ТОВ "Єристівський ГЗК" зазначає про наявність правових висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, які, в свою чергу, не було враховано судом першої та апеляційної інстанцій (пункт 1 частини другої статті 287 ГПК). Скаржник вказує на відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 287 ГПК), а також про порушенням судом апеляційної інстанції вимог пункту 5 частини першої статті 310 ГПК, що кореспондується з пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК.
Скаржник вказує, що:
- позовні вимоги ТОВ "БК "Основа" були пред`явлені до ОСОБА_12 як до особи, яка здійснювала щодо ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності. За своєю правовою природою відносини, які пов`язані з пред`явленням вимог до контролера Банку щодо відшкодування шкоди, є господарськими. З цього випливає, що спірні правовідносини є господарськими, а тому у відповідності до вимог пункту 3 частини першої статті 20 ГПК повинні розглядатися в порядку господарського судочинства;
- Фонд, звертаючись до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача грошових коштів, діє також в інтересах ТОВ "БК "Основа". Відтак захист інтересів ТОВ "БК "Основа" як вкладника грошових коштів також повинен розглядатися господарським судом і останнє може брати участь в розгляді справи №910/268/23 особисто;
- розгляд справи Північним апеляційним господарським судом повинен був здійснюватися в порядку загального провадження з викликом сторін, оскільки розмір позовних вимог ТОВ "БК "Основа" перевищує суму позовних вимог, з огляду на яку процесуальне законодавство надає можливість розглядати таку справу в спрощеному провадженні без виклику сторін. Більше того, розгляд справи в спрощеному провадженні порушує принцип рівності сторін судового процесу;
- усупереч вимогам, встановленим частиною шостою статті 175 ГПК, Господарським судом міста Києва та Північним апеляційним господарським судом не було роз`яснено ТОВ "БК "Основа" до якого суду потрібно звертатися з відповідною позовною заявою, що суперечить нормам чинного законодавства.
2.10.Товариство з обмеженою відповідальністю "Біланівський гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - ТОВ "Біланівський ГЗК") звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просило: скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2023 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.04.2023 у справі №910/268/23 про повернення позовної заяви третьої особи із самостійними вимогами ТОВ "БК "Основа" до ОСОБА_12 про стягнення 1 750 168,00 грн; справу передати      до Господарського суду міста Києва для вирішення питання щодо відкриття провадження за позовом ТОВ "БК "Основа" до ОСОБА_12 про стягнення 1 750 168,00 грн.
2.11.ТОВ "Біланівський ГЗК" підставою касаційного оскарження зазначає порушення судами норм статей 20, 53, 174, 175, 270, 247 ГПК. ТОВ "Біланівський ГЗК" зазначає про наявність правових висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, які, в свою чергу, не було враховано судом першої та апеляційної інстанцій (пункт 1 частини другої статті 287 ГПК). Скаржник вказує на відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 287 ГПК), а також про порушенням судом апеляційної інстанції вимог пункту 5 частини першої статті 310 ГПК, що кореспондується з пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК.
Скаржник вказує, що:
- всупереч вимогам, встановленим частиною шостою статті 175 ГПК, ні суд першої, ні суд апеляційної інстанцій не роз`яснили ТОВ "БК "Основа" до якого суду потрібно звертатися з відповідною позовною заявою, що суперечить висновкам Верховного Суду;
- Північним апеляційним господарським судом не було враховано, що справа №910/268/23 відноситься до категорії справ, які не можуть розглядатися без виклику сторін, що суперечить практиці Верховного Суду;
- подаючи позов до ОСОБА_12, Фонд діє в інтересах кредиторів Банку, у тому числі і ТОВ "БК "Основа". Захист інтересів ТОВ "БК "Основа", в не залежності від самопредставництва чи представництва, має розглядатися в межах господарського судочинства, а ТОВ "БК "Основа" може брати участь під час розгляду справи особисто, враховуючи той факт, що Фонд діє від імені та в інтересах цього кредитора;
- розгляд апеляційної скарги ТОВ "БК "Основа" повинен був здійснюватися з викликом сторін, а отже судом апеляційної інстанції порушено вимоги пункту 5 частини першої статті 310 ГПК.
2.12.Компанія Ferrexpo AG (Феррекспо АГ) подала клопотання про передачу справи №910/268/23 у частині розгляду касаційних скарг ТОВ "БК "Основа", компанії Ferrexpo AG (Феррекспо АГ), ПрАТ "Полтавський ГЗК", ТОВ "Єристівський ГЗК" та ТОВ "Біланівський ГЗК" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2023 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.04.2023 про повернення позовної заяви третьої особи із самостійними вимогами щодо предмету спору у справі №910/268/23 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
2.13.Указане клопотання мотивоване тим, що існує виключна правова проблема, яка полягає в правовій неурегульованості питання, яким чином може захистити свої інтереси кредитор Банку, ліквідаційна процедура якого завершена, за рахунок коштів, які можуть бути стягнуті з пов`язаної з Банком особи, за результатом розгляду позову Фонду, що триває. Заявник указує, що така правова неурегульованість має місце як в матеріальному, так і процесуальному законодавстві, які унеможливлюють правозастосування, а відтак, і сам процес урегулювання спірних відносин. Подолання таких неузгодженостей можливе лише за рахунок судової правотворчості, оскільки вирішити таку правову неурегульованість шляхом безпосереднього застосування вищезазначених норм права чи їх буквального тлумачення або застосування правових аналогій, на переконання заявника, є неможливим.
2.14.ТОВ "Біланівський ГЗК" також подало клопотання про передачу справи №910/268/23 у частині розгляду касаційних скарг ТОВ "БК "Основа", компанії Ferrexpo AG (Феррекспо АГ), ПрАТ "Полтавський ГЗК", ТОВ "Єристівський ГЗК" та ТОВ "Біланівський ГЗК" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2023 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.04.2023 про повернення позовної заяви третьої особи із самостійними вимогами щодо предмету спору у справі №910/268/23 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
2.15.Указане клопотання мотивоване тим, що оскільки позовні вимоги ТОВ "БК "Основа" підлягають розгляду за правилами господарського судочинства і наразі відсутня практика Верховного Суду щодо спірного питання, наявні підстави для передачі справи №910/268/23 на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 302 ГПК. Крім того, аналізуючи положення Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Цивільного кодексу України та Положення про порядок складання і ведення реєстру акцептованих вимог кредиторів та задоволення вимог кредиторів банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.08.2017 №3711, зазначає, що наявні підстави для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, визначені частиною п`ятою статті 302 ГПК, для вирішення  виключної правової проблеми, яка полягає в у необхідності вирішення таких питань: 
- оскільки позов подає Фонд, то у разі задоволення позовних вимог кошти мають бути присуджені саме на його користь, хоча вони спрямовуються на задоволення вимог кредиторів ліквідованого банку. То чи є такий механізм ефективним способом захисту в розумінні усталеної судової практики Верховного Суду?;
- якщо право на звернення до суду з відповідним позовом має тільки Фонд, то кредитори стають "заручниками" рівня активності Фонду у питаннях подання відповідних позовів і фаховості їх підготовки з позиції доказової бази та обчислення суми збитків. Чи не обмежує це кредиторів у їх праві на судовий захист?;
- оскільки чинна редакція Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не передбачає можливості задоволення вимог кредиторів банку поза межами ліквідаційної процедури банку, що має робити Фонд з отриманими коштами?;
- якщо вимоги, не задоволені в результаті ліквідаційної процедури та продажу майна (активів) банку на дату складення ліквідаційного балансу, вважаються погашеними, то на якій підставі, визначеній ЦК?;
- якщо Фонд має право направляти кредиторам, вимоги яких вважаються погашеними, кошти, то чи відповідає це загальним принципам права, адже одне зобов`язання не може бути виконано двічі однією особою?
2.16.Компанія Ferrexpo AG (Феррекспо АГ) подала письмові пояснення, у яких виклала додаткові підстави для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Заявник вважає, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду з огляду на частину четверту статті 302 ГПК, вказуючи на необхідність відступу від висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 у справі №761/45721/16-ц. Компанія Ferrexpo AG (Феррекспо АГ) зазначає, що Законом "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 20.03.2023 № 2971-IX було внесено зміни до Кодексу України з процедур банкрутства та зрештою чинним є наступний текст частини другої статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства: "Під час здійснення своїх повноважень ліквідатор, кредитор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою". Таким чином, на законодавчому рівні кредитору в справі про банкрутство юридичної особи надано право заявляти вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника, а тому, враховуючи встановлену Великою Палатою Верховного Суду можливість застосування аналогії закону в подібних за змістом правовідносинах, кредитор Банку, який ліквідується, має право заявити вимоги до осіб, які несуть відповідальність.
2.17.Також, Компанія Ferrexpo AG (Феррекспо АГ) зазначила, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду з огляду на частину п`яту статті 302 ГПК, вказуючи на таке:
-   ураховуючи той факт, що відкликання у ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" ліцензії не пов`язано з випадками, зазначеними в частині другій статті 77 Закону "Про банки і банківську діяльність", у Фонду відсутнє право звертатися за відшкодуванням збитків, завданих кредиторам, вимоги яких залишилися незадоволеними після завершення процедури ліквідації (друга умова, передбачена частиною першою статті 52 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб");
- у випадку завершення процедури ліквідації банку (затвердження ліквідаційного балансу, звіту про виконання ліквідаційної процедури та внесення запису про припинення банку до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань) виключно кредитор Банку, а не Фонд в інтересах кредитора, має право звернутися з позовом про стягнення шкоди. В той же час, Фондом уже поданий позов до пов`язаної особи, що фактично виключає подачу окремого позову кредитором, адже це фактично призведе до подвійного стягнення на користь Фонду (а не ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" про що детально буде зазначено далі) та на користь відповідного кредитора;
- Фонд у справі №910/268/23 звертається не в інтересах ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", а у власних інтересах, як кредитор Банку, адже грошові кошти стягуються на користь позивача, а не особи, інтереси якої він представляє;
- існує виключна правова проблема, яка полягає в певній правовій неузгодженості частини першої та частини сьомої статті 52 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб";
2.18.ТОВ "Біланівський ГЗК" також подало письмові пояснення, у яких виклало додаткові підстави для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Заявник вважає, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду з огляду на частини третю та четверту статті 302 ГПК, вказуючи на необхідність відступу від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 03.02.2022 у справі №754/2418/17-ц, та необхідність відступу від висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 у справі №761/45721/16-ц.
2.19.ТОВ "Біланівський ГЗК" зазначає, що і Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, і Великою Палатою Верховного Суду взято до уваги положення статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства, які подібні за змістом до правовідносин, оцінка яким надається у справі №910/268/23, в контексті виключного права ліквідатора звертатися з вимогами до третіх осіб, які несуть субсидіарну (солідарну) відповідальність. З огляду на викладене вище, ТОВ "Біланівський ГЗК" вважає, що наразі існують підстави для передачі справи №910/268/23 на розгляд Великої Палати Верховного Суду у зв`язку зі зміною законодавства та необхідністю відступу від раніше сформованих правових позицій Верховного Суду.
2.20.Розглянувши зазначені клопотання колегія суддів не вбачає підстав для їх задоволення, однак вважає за доцільне викласти мотиви такої відмови після наведення обґрунтування щодо перегляду оскаржуваних у справі судових рішень.
2.21.У судових засіданнях, які відбулися 07.02.2024 та 26.02.2024, колегія суддів доходила висновку про необхідність в оголошенні перерви.
2.22.18.03.2024 від представниці ТОВ "БК "Основа" - адвокатки Лупол Ірини Василівни надійшло клопотання про неможливість взяти участь у засіданні, призначеному на 18.03.2024, через хворобу. У вказаному клопотанні представниця просила визнати причини неявки в судове засідання призначене на 18.03.2024 поважними та у випадку, якщо колегія суддів дійде висновку про порушення прав ТОВ "БК "Основа" - відкласти судове засідання на іншу дату.
2.23.Розглянувши зазначене клопотання, Суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з огляду на те, що відкладення розгляду справи є правом суду, основною передумовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. 
2.24.Враховуючи, що пояснення адвокатки Лупол І.В. були заслухані в судовому засіданні 26.02.2024, в матеріалах справи наявні докази повідомлення 26.02.2024 представника ТОВ "БК "Основа"  про дату, час та місце наступного судового засідання - 18.03.2024, а також те, що явка сторін обов`язковою не визнавалась і Суд може розглянути касаційні скарги та клопотання у судовому засіданні 18.03.2024, враховуючи норми статей 202, 216 ГПК, відсутні підстави для відкладення розгляду справи. 
3.Позиція Верховного Суду
Щодо доводів касаційної скарги ТОВ "БК "Основа" та збіжних доводів касаційних скарг Компанії Ferrexpo AG (Феррекспо АГ), ПрАТ "Полтавський ГЗК", ТОВ "Єристівський ГЗК", ТОВ "Біланівський ГЗК":
1.про те, що вимоги ТОВ "БК "Основа" стосуються того ж предмету спору, що і вимоги Фонду, та щодо доводів про пов`язаність вимог за цими позовами
3.1.Порядок та умови вступу третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справу, врегульованого нормами статті 49 ГПК.
3.2.Відповідно до частини першої статті 49 ГПК треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.
3.3.Відповідно до частини п`ятої статті 49 ГПК до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу.
3.4.Відповідно до частини другої статті 180 вказаного Кодексу зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
3.5.Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження із первісним позовом ухвалою суду.
3.6.Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватися. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.
3.7.Таким чином, у процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем, третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги саме щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину. При цьому під предметом спору необхідно розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.
3.8.Отже, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень частини першої статті 49 ГПК має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі.
3.9.Тому позовні вимоги третьої особи, яка подала позов відповідно до приписів статті 49 ГПК, можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами. Вимога, спрямована на те, що знаходиться поза цим предметом, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні наведеної вище статті. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.
Аналогічні за змістом висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №916/3245/17, від 12.06.2019 у справі №916/542/18, Верховного Суду від 09.09.2019 у справі №910/12463/18, від 07.10.2021 у справі №905/1613/20.
3.10.Причиною виникнення спору у справі №910/268/23 за позовом Фонду стало те, що Банк в особі Фонду вважає, що неправомірними діями ОСОБА_12 як особи, що мала вирішальний вплив на діяльність АТ "Банк "Фінанси та Кредит" та його керівництво, та як особи-контролера цього Банку, останньому (Банку) заподіяно шкоду (збитки), яку відповідач відмовляється відшкодувати.
3.11.Фонд вказує, що ОСОБА_12, як контролер Банку та особа, яка мала вирішальний вплив на діяльність Банку та його керівництво, організував видачу значних кредитів на підконтрольні йому підприємства без мети повернення таких кредитів, а також подальше виведення кредитів через укладення компаніями-позичальниками валютних контрактів з компаніями-нерезидентами, які так само контролювались ОСОБА_12 . Вказані обставини, за доводами Фонду, свідчать про завдання відповідачем шкоди (збитків) Банку, яку Фонд просить стягнути на підставі частини п`ятої статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
3.12.Відповідно до частини п`ятої статті 52 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" у разі виявлення шкоди (збитків), завданої банку, Фонд звертається з вимогою про відшкодування на користь Фонду шкоди (збитків), завданої банку, до: пов`язаної з банком особи та/або іншої особи, рішеннями, діями (в тому числі вчиненими правочинами, операціями, укладеними договорами) та/або бездіяльністю якої завдано шкоди (збитків) банку; та/або пов`язаної з банком особи, та/або іншої особи, яка внаслідок таких рішень, дій (в тому числі правочинів, операцій, договорів) або бездіяльності прямо чи опосередковано отримала майнову вигоду.
3.13.У частині десятій статті 52 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що кошти, одержані в результаті зазначених у цій частині процесів, позовів та проваджень, включаються до ліквідаційної маси банку, а в разі надходження таких коштів після затвердження ліквідаційного балансу спрямовуються на задоволення вимог кредиторів банку, які виникли у зв`язку із завданням їм шкоди (збитків) внаслідок незадоволення їхніх вимог, у черговості та порядку, визначених частинами першою та четвертою цієї статті, після відшкодування витрат Фонду на ведення таких процесів, позовів та проваджень, а також усіх пов`язаних з ними виконавчих процесів.
3.14.Законом №1588-IX статтю 53 ГПК доповнено частиною шостою згідно з якою Фонд, звертаючись з позовом про відшкодування шкоди (збитків) у порядку статті 52 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", діє від імені та в інтересах неплатоспроможного банку або банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону "Про банки і банківську діяльність", а у разі припинення неплатоспроможного банку або банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону "Про банки і банківську діяльність", як юридичної особи - в інтересах кредиторів, вимоги яких залишилися незадоволеними після завершення ліквідації банку.
3.15.Отже, і у матеріальному законі, і у процесуальному законі, чинних на дату звернення з позовом, розмежовано два види позовів Фонду про відшкодування шкоди (збитків), які подаються у порядку статті 52 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб":
- позов, який подається від імені та в інтересах неплатоспроможного банку до його ліквідації про стягнення шкоди (збитків), завданих неналежним виконанням пов`язаними з банком особами та/або іншою особою банку своїх обов`язків щодо банку;
- позов від власного імені в інтересах кредиторів припиненого неплатоспроможного банку (у тому числі і своїх), вимоги яких залишилися незадоволеними після завершення ліквідації банку, про стягнення шкоди.
3.16.Схожі за змістом висновки викладено Верховним Судом у постанові від 12.07.2022 у справі №910/18526/21.
3.17.Звідси висновок, що позов банку в особі Фонду до особи, яка завдала останньому збитків у зв`язку з неналежним виконанням особою своїх обов`язків щодо банку, поданий до його припинення, не може мати той самий предмет, що і позов кредитора банку, який вважає, що безпосередньо йому, а не банку, завдано шкоди.
3.18.Фактично, у даній справі, третя особа з самостійними вимогами (як кредитор Банку), звертаючись з самостійними вимогами на предмет спору Банку в особі Фонду з завдавачем Банку збитків (відповідачем), не визнає, що  саме Фонд здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів та розпоряджається коштами ліквідаційної маси Банку, одержаними ним, в тому числі, за наслідками стягнення збитків з таких осіб (завдавачів шкоди/збитків) у відповідній черговості (стаття 52 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").
3.19.Як вбачається з матеріалів справи №910/268/23, незважаючи на те, що завданням ліквідаційної процедури завжди є задоволення вимог кредиторів банку, включених до реєстру, спірні правовідносини стосуються стягнення збитків, завданих Банку, і Фонд звертається з позовом від імені Банку як ліквідатор Банку. Банк існує як юридична особа на момент звернення Фонду з позовом до суду, а поданий у справі позов спрямований на формування ліквідаційної маси і її використання для розрахунку з вкладниками та іншими кредиторами в порядку черговості, визначеної Законом. Водночас Банк ще не припинився і Фонд не заявляв вимог про стягнення шкоди (збитків) після припинення Банку як юридичної особи від власного імені в інтересах колишніх кредиторів Банку.
3.20.Отже, сталою судовою практикою чітко розмежовано випадки, коли Фонд звертається з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної Фонду, від власного імені і на свою користь (для подальшого розподілення стягнутого між колишніми кредиторами банку), та про відшкодування шкоди/збитків, заподіяної Банку, - від імені та в інтересах Банку.
3.21.Як було зазначено вище, у позовній заяві у справі №910/298/23 Фонд звертається з вимогою про стягнення шкоди (збитків), яку відповідач заподіяв АТ "Банк "Фінанси та Кредит". Банк перебуває у стані припинення, і позов заявлено Фондом від імені Банку як ліквідатором Банку, а не від власного імені і на свою користь (для подальшого розподілення стягнутого між колишніми кредиторами Банку, зокрема і ТОВ "БК "Основа"). 
3.22.Відтак позовні вимоги Фонду заявлені щодо формування ліквідаційної маси Банку саме в інтересах останнього, а не в інтересах його кредиторів, вимоги яких залишилися незадоволеними після завершення ліквідації банку, що спростовує відповідні доводи скаржників про взаємопов`язаність позовів, а також, що позов Фонду заявлений в інтересах ТОВ "БК "Основа".
3.23.Крім того, розмір шкоди (збитків), заподіяних АТ "Банк "Фінанси та Кредит", від ризикових операцій з пов`язаними компаніями, не є розміром зобов`язань Банку перед його вкладником - ТОВ "БК "Основа". І навіть гіпотетична можливість стягнення ТОВ "БК "Основа" розміру заборгованості за договором №025-08/АНВ на кредитно-касове обслуговування від 18.08.2008 не змінила б розміру збитків, які Банк міг отримати від активних ризикових чи невигідних операцій з пов`язаними компаніями, про які зазначає Фонд у своєму позові.
3.24.За таких обставин, пред`явлений ТОВ "БК "Основа" позов не стосується предмету позову Фонду у справі №910/268/23 і не є взаємопов`язаними з останнім, тому не може розглядатись в межах справи №910/268/23.
3.25.Доводи скаржника про те, що викладені в позові Фонду та в позові ТОВ "БК "Основа" обставини недобросовісності дій ОСОБА_12 можуть бути підтверджені одними й тими ж доказами: по-перше не відповідають наведеному у цій постанові, позаяк доказами завдання Банком шкоди (збитків) кредитору не є докази, якими підтверджується завдання особою, рішеннями, діями (в тому числі вчиненими правочинами, операціями, укладеними договорами) та/або бездіяльністю якої завдано шкоди (збитків)  саме Банку; по-друге, не є достатньою самостійною підставою для залучення ТОВ "БК "Основа" третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.
3.26.Відповідно до приписів частини шостої статті 180 ГПК зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику.
3.27.Тому, перевіряючи наявність чи відсутність підстав для спільного розгляду позову ТОВ "БК "Основа" з позовом Фонду, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, помилково обґрунтував повернення позовної заяви ТОВ "БК "Основа" порушенням правил об`єднання позовних вимог (пункт 2 частини п`ятої статті 174 ГПК), натомість мав повернути вказану заяву заявнику на підставі частини шостої статті 180 цього Кодексу.
Подібна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №916/3245/17, від 12.06.2019 у справі №916/542/18.
2.Щодо доводів про не роз`яснення ТОВ "БК "Основа", до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.
3.28.Скаржники посилаються, що всупереч вимогам, встановленим частиною шостою статті 175 ГПК, ні суд першої, ні апеляційної інстанцій не роз`яснили ТОВ "БК "Основа" до якого суду потрібно звертатися з відповідною позовною заявою.
3.29.Згідно з частиною шостою статті 175 ГПК, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.
3.30.Суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства (пункт перший частини першої статті 175 ГПК).
3.31.Як було зазначено вище, позовні вимоги третьої особи, яка подала позов відповідно до приписів статті 49 ГПК, можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами. Вимога, спрямована на те, що знаходиться поза цим предметом, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні наведеної вище статті.
3.32.Колегія суддів зазначає, що встановлення обставин порушення вимог частин першої та другої статті 180 ГПК є самостійною та достатньою підставою для повернення позовної заяви третьої особи відповідно до частини шостої цієї статті через те, що третя особа з самостійними вимогами  не довела, що нею пред`явлено вимоги щодо того самого предмету спору, що і позивачем у спорі, що виключає необхідність досліджувати інші критерії неприйнятності позовної заяви третьої особи.
3.33.Як вбачається з матеріалів справи, заявлені вимоги ТОВ "БК "Основа" не є такими, що стосуються того ж предмету спору, що і вимоги Фонду. Відтак, наявні підстави для повернення позовної заяви ТОВ "БК "Основа" відповідно до частини шостої статті 180 ГПК, яка не передбачає необхідності роз`яснення товариству судом того, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи за таким його позовом.
3.34.Безпідставне виснування судів щодо непідвідомчості вимог позову ТОВ "БК "Основа" судам господарської юрисдикції не спростовує наявність визначених процесуальним законодавством підстав для повернення останньому поданої ним позовної заяви третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору.
3.Щодо порядку перегляду апеляційним судом ухвали Господарського суду міста Києва від 20.04.2023
3.35.Згідно з частиною тринадцятою статті 8 ГПК розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
3.36.Частинами першою, третьою статті 270 ГПК визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.
3.37.Відповідно до частини другої статті 271 ГПК апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
3.38.Враховуючи, що апеляційна скарга була подана на ухвалу суду про повернення заяви позивачеві (заявникові) (пункт 6 частини першої статті 255 ГПК), суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
3.39.Посилання скаржників на те, що розмір позовних вимог ТОВ "БК "Основа" перевищує суму, з огляду на яку процесуальне законодавство надає можливість розглядати справу без виклику сторін, колегія суддів не вважає слушними, оскільки зазначені обставини впливають на порядок розгляду такого спору по суті. Тоді як порядок перегляду процесуального питання щодо повернення позовної заяви позивачеві (заявникові) прямо визначений нормами частини другої статті 271 ГПК.
Щодо доводів касаційних скарг Компанії Ferrexpo AG (Феррекспо АГ), ПрАТ "Полтавський ГЗК", ТОВ "Єристівський ГЗК", ТОВ "Біланівський ГЗК", які не є збіжними з доводами касаційної скарги ТОВ "БК "Основа"
3.40.Згідно зі статтею 13 ГПК судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
3.41.Відповідно до статті 14 ГПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
3.42.За змістом статті 287 ГПК учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу, зокрема, на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
3.43.Водночас, передбачена нормами процесуального законодавства можливість оскарження судового рішення в апеляційному та касаційному порядку, встановлена саме для захисту законних прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Такі особи, які вважають, що їх права та інтереси порушено судовим рішенням, з урахуванням наведених вище принципів диспозитивності та змагальності, самостійно визначають доцільність реалізації права оскарження судового рішення, а також стратегію побудови своєї позиції, яка відображається у змісті відповідних процесуальних документів. 
3.44.Як убачається з матеріалів справи, у правовідносинах, що виникли за позовом ТОВ "БК "Основа" до ОСОБА_12 про стягнення збитків у розмірі 1 750 168,00 грн, відсутні будь-які вимоги до Компанії Ferrexpo AG (Феррекспо АГ), ПрАТ "Полтавський ГЗК", ТОВ "Єристівський ГЗК", ТОВ "Біланівський ГЗК", а також відсутні посилання у позовній заяві на те, що зазначені юридичні особи якимось чином пов`язані із заявленими ТОВ "БК "Основа" вимогами. ТОВ "БК "Основа" не визначало Компанію Ferrexpo AG (Феррекспо АГ), ПрАТ "Полтавський ГЗК", ТОВ "Єристівський ГЗК", ТОВ "Біланівський ГЗК" ні сторонами, ні учасниками спірних правовідносин за своїм позовом. 
3.45.У тексті поданих Компанією Ferrexpo AG (Феррекспо АГ), ПрАТ "Полтавський ГЗК", ТОВ "Єристівський ГЗК", ТОВ "Біланівський ГЗК" касаційних скарг відсутні обґрунтування, яким чином повернення позовної заяви ТОВ "БК "Основа" порушують права та інтереси цих юридичних осіб, та не зазначено будь-якого правомірного процесуального інтересу в оскарженні судових актів цими особами. Водночас доводи поданих Компанією Ferrexpo AG (Феррекспо АГ), ПрАТ "Полтавський ГЗК", ТОВ "Єристівський ГЗК", ТОВ "Біланівський ГЗК" касаційних скарг обґрунтовані виключно порушенням прав та інтересів ТОВ "БК "Основа" та формальним посиланням на положення статті 287 ГПК, як на підставу касаційного оскарження судових рішень попередніх інстанцій.
3.46.З огляду на викладене вище, оскільки у цій справі Компанія Ferrexpo AG (Феррекспо АГ), ПрАТ "Полтавський ГЗК", ТОВ "Єристівський ГЗК", ТОВ "Біланівський ГЗК" не є тими особами, які відповідно до положень закону чи договору наділені повноваженнями на представництво ТОВ "БК "Основа", про порушення прав та інтересів якого зазначають у скаргах, колегія суддів вважає безпідставним здійснення оцінки правильності доводів, наведених ними в інтересах ТОВ "БК "Основа", які не є збіжними із доводами останнього, оскільки відповідно до принципу диспозитивності та змагальності, кожна особа захищає свої права і обирає стратегію їх захисту, у тому числі і через визначення змісту поданих нею процесуальних заяв, самостійно. Компанія Ferrexpo AG (Феррекспо АГ), ПрАТ "Полтавський ГЗК", ТОВ "Єристівський ГЗК", ТОВ "Біланівський ГЗК" не можуть визначати доцільність і підстави захисту прав та інтересів ТОВ "БК "Основа" інакше, ніж це вважає за необхідне зробити останнє. 
Щодо клопотань Ferrexpo AG (Феррекспо АГ) та ТОВ "Біланівський ГЗК" про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду
3.47.Заявники клопотання обґрунтовують доцільністю передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду існуванням виключної правової проблеми, яка пов`язана з необхідністю визначення належного та ефективного способу захисту права кредитора банку задовольнити свої вимоги щодо неповернутого йому вкладу у зв`язку із запровадженням ліквідації банку. Заявники вказують, що ні норми статті 52 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", ні інші норми законодавства України, не визначають алгоритму щодо того, як можуть бути погашені вимоги кредитора банку в разі стягнення шкоди з пов`язаної з банком особи вже після закінчення ліквідаційної процедури, враховуючи, що за нормою частини першої статті 52 указаного Закону, після ліквідації банку незадоволені вимоги кредиторів вважаються погашеними. Також, заявники вказували на необхідності передачі цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 302 ГПК, вказуючи на необхідність відступу від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 03.02.2022 у справі №754/2418/17-ц, та необхідність відступу від висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 у справі №761/45721/16-ц.
3.48.Розглянувши зазначені клопотання про передачу справи №910/268/23 за касаційними скаргами ТОВ "БК "Основа", компанії Ferrexpo AG (Феррекспо АГ), ПрАТ "Полтавський ГЗК", ТОВ "Єристівський ГЗК" та ТОВ "Біланівський ГЗК" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2023 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.04.2023 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для їх задоволення з огляду на таке.
3.49.У зв`язку з переглядом постанови Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2023 та ухвали Господарського суду міста Києва від 20.04.2023 перед Судом постало процесуальне питання щодо того, чи подані позовні вимоги Фонду та ТОВ "БК "Основа" щодо одного й того ж самого предмету спору та чи є такі вимоги взаємопов`язаними.
3.50.Перевіривши наведені вище обставини, колегія суддів дійшла висновку, що ТОВ "БК "Основа" пред`явила позов щодо іншого предмету, ніж Фонд в інтересах Банку у справі №910/268/23, і який не є взаємопов`язаним з останнім.
3.51.При цьому, установлення наведених обставин унеможливлює необхідність надання судом висновків, що стосуються підвідомчості спору третьої особи у спірних правовідносинах з ОСОБА_12 , про що зазначено вище у цій постанові, та, відповідно, відсутні підстави для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду для виснування щодо (1) необхідністю визначення належного та ефективного способу захисту третьої особи, (2) того, як можуть бути погашені вимоги кредитора банку в разі стягнення шкоди з пов`язаної з банком особи вже після закінчення ліквідаційної процедури. Тому відсутні і підстави для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду для відступу від висновків, викладених у постановах Верховного Суду, оскільки в наведених постановах суди не виснували щодо процесуального питання правозастосування статей 49, 180 ГПК.
4.Висновки за результатами розгляду касаційних скарг та розподіл судових витрат
4.1.За змістом пункту 3 частини першої статті 308 ГПК суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.
4.2.Статтею 311 ГПК установлено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
4.3.Як було зазначено вище, перевіряючи наявність чи відсутність підстав для спільного розгляду позову ТОВ "БК "Основа" з позовом Фонду, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, помилково обґрунтував повернення позовної заяви ТОВ "БК "Основа" порушенням правил об`єднання позовних вимог (пункт 2 частини п`ятої статті 174 ГПК), натомість мав повернути вказану заяву заявнику на підставі частини шостої статті 180 цього Кодексу
4.4.Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню, а постанова Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2023 та ухвала Господарського суду міста Києва від 20.04.2023, підлягають зміні в їх мотивувальних частинах щодо визначених судами мотивів для повернення позовної заяви ТОВ "БК "Основа".
4.4.Судовий збір за подання касаційних скарг в порядку статті 129 ГПК покладається на скаржників.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 311, 314, 315, 317 ГПК, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В :
1.Відмовити у задоволенні клопотань Компанії Ferrexpo AG (Феррекспо АГ) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Біланівський гірничо-збагачувальний комбінат" про передачу справи №910/268/23 у частині розгляду касаційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Основа", Компанії Ferrexpo AG (Феррекспо АГ), Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат", Товариства з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат", Товариства з обмеженою відповідальністю "Біланівський гірничо-збагачувальний комбінат" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2023 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.04.2023 про повернення позовної заяви третьої особи із самостійними вимогами щодо предмету спору у справі №910/268/23 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
2.Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Основа", Компанії Ferrexpo AG (Феррекспо АГ), Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат", Товариства з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат", Товариства з обмеженою відповідальністю "Біланівський гірничо-збагачувальний комбінат" задовольнити частково.
3.Постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2023 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.04.2023 у справі №910/268/23 про повернення позовної заяви третьої особи із самостійними вимогами - Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Основа" до ОСОБА_12 про стягнення 1 750 168,00 грн змінити, виклавши їх мотивувальні частини в редакції цієї постанови.
4.У решті постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2023 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.04.2023 у справі №910/268/23 про повернення позовної заяви третьої особи із самостійними вимогами - Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Основа" до ОСОБА_12 про стягнення 1 750 168,00 грн залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                            С.В. Бакуліна

Судді                                                                                                        О.Р. Кібенко    
                                                                                                                                                                                                       
                                                                                                                 О.А. Кролевець