УХВАЛА

10 червня 2024 року 
м. Київ

cправа №  916/2914/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Кібенко О.Р.- головуючий, Бакуліна С.В., Баранець О.М., 
розглянувши матеріали касаційної скарги заступника Генерального прокурора
на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.04.2024
та додаткову постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.04.2024
у справі за позовом заступника Генерального прокурора в інтересах держави в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України, Військової частини НОМЕР_1 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Біоеталон" (далі - ТОВ "Біоеталон")
про визнання недійсними окремих пунктів правочинів в частині та стягнення безпідставно набутого майна,
В С Т А Н О В И В:
1.          Заступник Генерального прокурора звернувся до господарського суду в інтересах держави в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України (далі - Адміністрація), Військової частини НОМЕР_1 (далі - Військова частина) із позовною заявою до ТОВ "Біоеталон", у якій прокурор просив суд:
1)          визнати недійсними пункти 3.2, 3.3 договору від 11.03.2022 №11-22 (далі - договір) в частині включення в ціну товару та в суму договору податку на додану вартість (далі - ПДВ);
2)          визнати недійсними пункти 2, 3 додаткової угоди від 25.03.2022 №1-22 до договору в частині включення в ціну за одиницю товару та суму договору ПДВ;
3)          визнати недійсними пункти 2, 3 додаткової угоди від 02.04.2022 №4-22 до договору в частині включення в ціну за одиницю товару та в суму договору ПДВ;
4)          визнати недійсними пункти 2, 3 додаткової угоди від 25.03.2022 №5-22 до договору в частині включення в ціну за одиницю товару та в суму договору ПДВ;
5)          визнати недійсним п.2 додаткової угоди від 15.07.2022 №6-22 до договору в частині включення в ціну за одиницю товару та в суму договору ПДВ;
6)          стягнути з ТОВ "Біоеталон" на користь Військової частини суму безпідставно сплаченого ПДВ у розмірі 1 294 946,53 грн, збитки від інфляції у розмірі 146 548,73 грн, 3% річних у розмірі 37 358,32 грн.
2.          Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приписами пп."г" пп.195.1.2 п.195.1 ст.195 Податкового кодексу України та положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2022 №178 "Деякі питання обкладення податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану" визначено, що операції з постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення транспорту Держаної прикордонної служби обкладаються ПДВ за нульовою ставкою. Військова частина та ТОВ "Біоеталон" під час укладення договору та додаткових угод до нього не врахували зазначених вимог закону, що мало наслідком безпідставне отримання відповідачем коштів у сумі 1 294 946,53 грн, які були перераховані Військовою частиною відповідачу як ПДВ.
3.          Господарський суд Одеської області рішенням від 03.01.2024 позов задовольнив повністю.
4.          Південно-західний апеляційний господарський суд постановою від 23.04.2024 пункти 1, 7 та 8 резолютивної частини рішення Господарського суду Одеської області від 03.01.2024 змінив та виклав їх в такій редакції:
"1. Позов задовольнити частково.
7. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Біоеталон" /40000, м. Суми, вул. Козацький Вал, 1, оф. 8; ідентифікаційний код 38396868/ на користь Військової частини НОМЕР_1 / АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 / суму безпідставно сплаченого ПДВ    у розмірі 1 294 946, 53 грн /один мільйон двісті дев`яносто чотири тисячі дев`ятсот сорок шість грн 53 коп./"
В іншій частині рішення залишив без змін.
5.          Постанова суду апеляційної інстанції, з посиланням на норми частин 1, 2 ст.509, ч.2 ст.530, ч.2 ст.625, ст.1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) та висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 11.08.2021 у справі №344/2483/18, від 12.04.2023 у справі №461/4066/21, від 07.02.2024 у справі №910/3831/22, мотивована, зокрема, таким:
-          норма ч.2 ст.530 ЦК до недоговірних зобов`язань з повернення безпідставно набутого майна згідно зі ст.1212 ЦК не застосовується;
-          рішення суду у цій справі, яким визнано недійсними пункти договору та додаткових угод до нього, набрало законної сили 23.04.2024, тобто з дня прийняття цієї постанови, отже обов`язок повернути безпідставно отримані кошти виник у відповідача із 24.04.2023;
-          позовні вимоги прокурора в частині стягнення збитків від інфляції у розмірі   146 548,73 грн за період з 01.07.2022 по 31.05.2023 та 3% річних у розмірі 37 358,32 грн, нараховані протягом періоду з 27.06.2022 по 12.06.2023 є передчасними.
6.          Південно-західний апеляційний господарський суд додатуовою постановою від 29.04.2024 стягнув з ТРВ "Біоеталон" на користь Офісу Генерального прокурора понесені судові витрати на сплату судового збору у сумі 28 706,30 грн.
7.          В додатковій постанові суд вказав:
-          у зв`язку із частковим задоволенням апеляційної скарги судова колегія вважає за необхідне прийняти додаткову постанову якою стягнути з Офісу Генерального прокурора на користь ТОВ "Біоеталон" судові витрати на сплату судового збору за подання апеляційної скарги, пропорційно задоволеним вимогам у сумі 4 137,90 грн (150% від 2 758,60 грн);
-          враховуючи приписи ч.11 ст.129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) (взаємозалік сплаченого судового збору кожною стороною) та часткове задоволення позовних вимог, з ТОВ "Біоеталон" на користь Офісу Генерального прокурора підлягає стягненню невідшкодована частина сплаченого судового збору за подачу позовної заяви в сумі 32 844,20 грн - 4137,90 грн = 28 706,30 грн.
8.          20.05.2024 прокурор звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.04.2024 та додаткову постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.04.2024 у якій просить постанову скасувати в частині, якою відмовлено у стягненні 3% річних та інфляційних втрат, та додаткову постанову та залишити рішення суду першої інстанції у відповідній частині.
9.          Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що скаргу подано з дотриманням вимог статей 287, 290 ГПК.
10.          На виконання вимог п.5 ч.2 ст.290 ГПК прокурор посилається на підставу касаційного оскарження, передбачену п.1 ч.2 ст.287 ГПК, та зазначає, що в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права (статті 2, 7, 11, 73, 76 - 79, 86, 236, 237, 277 ГПК, неправильно застосував норми матеріального права (статті  625, 1212 ЦК), неправильно врахував висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 07.02.2024 у справі №910/3831/22, та не врахував висновки Верховного Суду щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах, викладених у:
1)          постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.12.2021 у справі №910/12764/20, постановах Верховного Суду від 01.06.2021 у справі №916/2478/20, від 10.02.2022 у справі №916/707/21, від 04.05.2023 у справі №910/59/22, від 14.11.2023 у справі №910/2416/23 (щодо застосування ст.1212 ЦК в частині визначення моменту виникнення зобов`язання з повернення безпідставно набутих коштів, сплачених як ПДВ);
2)          постановах Великої Палати Верховного Суду від 07.02.2024 у справі №910/3831/22, від 10.04.2018 у справі №910/10156/17, постанові Верховного Суду від 15.07.2021 у справі №910/6053/19 (щодо застосування положень ст.625 ЦК та визначення моменту виникнення прострочення виконання зобов`язання з повернення безпідставно набутого майна).
11.          Прокурор, зокрема, вказує:
-          суд першої інстанції зробив правильні та обґрунтовані висновки про те, що у випадку безпідставного набуття боржником коштів у позадоговірному зобов`язанні у боржника виникає обов`язок повернути безпідставно одержані кошти починаючи з наступного дня після їх отримання;
-          підстава для перерахування коштів була відсутня в момент оплати договору, а не відпала у зв`язку із визнанням недійсними пунктів договору та пунктів додаткових угод до нього у відповідних частинах;
-          дія ст.625 ЦК поширюється на всі види грошових зобов`язань незалежно від підстав їх виникнення (договір чи делікт), у тому числі й на позадоговірне грошове зобов`язання, що виникло на підставі ст.1212 ЦК;
-          обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін цього спору щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат, виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, що для вирішення позовних вимог у цій частині підлягає застосуванню ст.1212 ЦК в сукупності зі ст.625 ЦК, покладено на суд апеляційної інстанції; останній цього не зробив (посилається на принцип jura novit curia ("суд знає закони"));
-          оскільки додаткова постанова від 29.04.2024 ухвалена на підставі та ув`язку із ухваленням постанови від 23.04.2024, то у разі скасування останньої підлягає скасуванню і додаткова постанова про розподіл судових витрат.
12.          Враховуючи обґрунтування прокурором підстав касаційного оскарження, Верховний Суд дійшов висновку про те, що матеріали касаційної скарги є достатніми для відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтями 234, 235, 287, 288, 290, 294, 301 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
1.          Відкрити касаційне провадження у справі №916/2914/23 за касаційною скаргою заступника Генерального прокурора.
2.          Призначити до розгляду справу №916/2914/23 за касаційною скаргою заступника Генерального прокурора на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.04.2024 та додаткову постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.04.2024 на 31 липня 2024 року о  14:20 у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань №209.
3.          Надати учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 28.06.2024.
4.          Явка представників учасників справи не є обов`язковою.
5.          Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до ч.3 ст.196 Господарського процесуального кодексу України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
6.          Роз`яснити учасникам справи про можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, зокрема, поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів відповідно до ст.197 Господарського процесуального кодексу України та Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21.
7.          Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://supreme.court.gov.ua/supreme/.
8.          Витребувати з Господарського суду Одеської області та/або Південно-західного апеляційного господарського суду матеріали справи №916/2914/23.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                                О. Кібенко

Судді                                                                                                    С. Бакуліна

                                                                                                    О. Баранець