УХВАЛА

03 червня 2024 року 
м. Київ

cправа № 910/12247/23 

Верховний Суд у складі  судді Касаційного господарського суду: 
Булгакової І.В., 
розглянувши матеріали касаційної скарги Міністерства оборони України (далі - Міністерство) 
на рішення господарського суду міста Києва від 23.11.2023 та 
постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2024
за позовом Міністерства
до дочірнього підприємства державної компанії "ІНФОРМАЦІЯ_1" - Державне підприємство "ІНФОРМАЦІЯ_2"
про стягнення 5 952 822,15 грн,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - акціонерне товариство "ІНФОРМАЦІЯ_3",

ВСТАНОВИВ: 
Ухвалою Верховного Суду від 21.05.2024 вперше подану касаційну скаргу Міністерства повернуто скаржнику у зв`язку з тим, що останній не усунув недоліків поданої ним касаційної скарги, оскільки на порушення пункту 2 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, Кодекс) та вимог ухвали про залишення його касаційної скарги без руху не подав доказів доплати судового збору у встановленому розмірі. 
Міністерство 24.05.2024 (через систему "Електронний суд") вдруге звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 23.11.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2024 зі справи №  910/12247/23 змінити з частковим задоволенням позовних вимог та стягнення на користь Міністерства щонайменше 10% неустойки у розмірі 595  282, 21 грн. Водночас у тексті касаційної скарги скаржник просить про поновлення строку на касаційне оскарження.
Перевіривши матеріали поданої касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що остання підлягає залишенню без руху, виходячи з такого. 
Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 цього Кодексу до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до частини другої статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Порядок і розмір сплати судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір" (далі - Закон). 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
За приписами підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір складає 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги. 
Згідно з частиною третьою  статті 4 Закону при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. 
Предметом позову у цій справі є стягнення штрафних санкцій у розмірі 5 952 822,15 грн у зв`язку з неналежним виконанням умов договору про закупівлю послуг за державні кошти.
Так, рішенням господарського суду міста Києва від 23.11.2023, залишеним без змін постановою  Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2024 у справі № 910/12247/23, позов задоволено частково; стягнуто з державного підприємства "ІНФОРМАЦІЯ_2" на користь Міністерства 36 405,86 грн пені, 23 122,36 грн штрафу, а також 89 292,33 грн витрат зі сплати судового збору, зменшено при цьому розмір заявлених до стягнення штрафних санкцій на 99%.
Відповідно до частини четвертої статті 6 Закону якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).
Як свідчать зміст та прохальна частина  касаційної скарги Міністерство не погоджується з рішенням суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції в частині відмовлених позовних вимог щодо стягнення штрафних санкцій, просить їх змінити з частковим задоволенням позовних вимог та стягненням на його користь щонайменше 10% неустойки у розмірі 595 282,  21  грн.
Водночас у повторно поданій касаційній скарзі скаржник наголошує на тому, що останній не погоджується із судовими рішеннями в частині незадоволення  позовних вимог про стягнення  з відповідача "щонайменше" 10 % штрафних санкцій у розмірі 595 282,21 грн, тобто скаржником оскаржуються судові рішення в частині зменшення штрафних санкцій з 99% на 90%, у зв`язку з чим останній вважає, що судовий збір при поданні цієї касаційної скарги  має сплачуватись у розмірі 14 286, 76 грн, на підтвердження чого до скарги додана платіжна інструкція від 28.03.2024 №370/3/296, що свідчить про сплату судового збору у  зазначеному розмірі.  
Відповідно до пункту 6 частини другої статті 290 ГПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено, зокрема, вимоги особи, яка подає скаргу.
При цьому Суд зазначає, що вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, повинні бути чіткими та однозначними, зокрема, містити інформацію про те, які судові рішення оскаржуються та в якій частині, оскільки згідно з приписами частини першої статті 300 ГПК України, суд касаційної інстанції переглядає у касаційному порядку судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Однак, наведені вимоги касаційної скарги,  згідно з якими скаржник не погоджується з оскаржуваними судовими рішеннями в частині відмови у задоволенні  позовних вимог щодо стягнення штрафних санкцій "щонайменше" на 10%, є суперечливими,  оскільки застосування  терміну "щонайменше" (тобто може бути і більше) не дозволяє дійти однозначних висновків щодо того, в якій частині оскаржуються судові рішення у цій справі та, виходячи з яких (вимог) і має бути сплачений судовий збір за подання касаційної скарги, а тому і не можуть бути визнані такими, що відповідають пункту 6 частини другої статті 290 ГПК України, оскільки прохальна частина скарги не містить чітких та однозначних вимог щодо оскаржуваних рішень.
З огляду на викладене та враховуючи, що правильність оформлення касаційної скарги, її змісту та форми покладається саме на заявника касаційної скарги, Суд зазначає, що скаржнику  необхідно уточнити вимоги касаційної скарги та чітко зазначити розмір (суму) неустойки, що підлягає стягненню на його користь.
В іншому випадку Суд розцінює зміст касаційної скарги як незгоду із судовими рішеннями в частині відмови у стягненні штрафних санкцій в цілому, виходячи з яких судовий збір мав обчислюватись та сплачуватись у розмірі 141 439,05 грн.
Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Отже, суд касаційної інстанції зазначає, що Міністерству необхідно уточнити вимоги касаційної скарги щодо розміру вимог, з якими не погоджується скаржник та, виходячи з якого (розміру) і має бути сплачений судовий збір на реквізити, які зазначені на вебсайті Верховного Суду у розділі "Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору в гривнях", із зазначенням обов`язкових реквізитів у призначенні платежу (зокрема, щодо інформації про номер справи, у межах якої подається відповідна скарга).
Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що неусунення названого недоліку протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги відповідно до частини четвертої статті 174 ГПК України.
З огляду на залишення касаційної скарги без руху клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке міститься у тексті касаційної скарги, залишається без вирішення до усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:
1. Касаційну скаргу Міністерства оборони України на рішення господарського суду міста Києва від 23.11.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2024 зі справи №  910/12247/23 залишити без руху.
2.  Надати Міністерству оборони України строк для усунення недоліків, який становить не більше 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху. Повідомити скаржника про можливість подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду документи про усунення недоліків через систему "Електронний суд" або поштою за адресою: м.  Київ, вул. О.  Копиленка, 6.
3. Роз`яснити Міністерству оборони України, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду                    І. В. Булгакова