ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року 
м. Київ

cправа №  873/215/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Жукова С.В. - головуючого, Огородніка К.М., Пєскова В.Г., 
за участі секретаря судового засідання - Купрейчук С.П.
за участю представників: 
відповідно до протоколу судового засідання
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Метелик"
на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2021 (за результатами розгляду заяви Дочірнього підприємства "Метелик" про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 06.08.2021)
у третейській справі №13/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста"
до Дочірнього підприємства "Метелик"
про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:
1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" звернулося до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків з позовною заявою до Дочірнього підприємства "Метелик" (попередня назва - Дочірнє підприємство "Дрінкс Україна") про стягнення заборгованості за кредитними договорами у загальному розмірі 20    833 358,88 грн, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.
2. Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 06.08.2021 у третейській справі №13/20 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" задоволено частково, стягнуто з Дочірнього підприємства "Метелик" на користь позивача заборгованість за договором про надання кредиту №904 від 03.04.2015 у сумі 4395079,10 грн.
3. Дочірнє підприємство "Метелик" 04.10.2021 звернулося до Північного апеляційного господарського суду з заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 06.08.2021 у третейській справі №13/20.
Короткий зміст оскаржуваної ухвали
4. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2021 відмовлено у задоволенні заяви Дочірнього підприємства "Метелик" про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 06.08.2021 у третейській справі №13/20; рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 06.08.2021 у третейській справі №13/20 залишено без змін.
5. Ухвала суду мотивована тим, що твердження заявника про наявність правових підстав для скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 06.08.2021 у зв`язку з тим, що справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду, не відповідають встановленим обставинам.
Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги
6. До Верховного Суду від Дочірнього підприємства "Метелик" (далі в тексті - Скаржник) надійшла апеляційна скарга у якій Скаржник просить суд касувати ухвалу        Північного апеляційного господарського       суду   від 06.12.2021 у справі № 873/215/21 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву Дочірнього підприємства "Метелик" про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 06.08.2021 у третейській справі №13/20.
7. В обґрунтування підстав для задоволення апеляційної скарги Скаржник наводить наступні доводи:
7.1. Суд попередньої інстанції не врахував того, що було скасовано договір відступлення права вимоги, на підставі якого ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" набуло право вимоги Скаржника, що, як зазначається у апеляційній скарзі, є свідченням того, що даний спір не підвідомчий третейському суду.
Відзиви на апеляційну скаргу:
8. Не надходили.
Інші заяви та клопотання
9. Від ТОВ  "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" надійшли письмові пояснення та заява про долучення до матеріалів справи документів.
Позиція Верховного Суду
Щодо меж розгляду справи судом апеляційної інстанції
10. За правилами пункту 11 частини першої статті 20 ГПК України до юрисдикції господарських судів відносяться справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті.
11. Відповідно до частин першої та другої статті 24 ГПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, розглядаються місцевими господарськими судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами 2, 3 цієї статті. Справи щодо оскарження рішень третейських судів, про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними господарськими судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом.
12. Частиною другої статті 25 ГПК України, передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних господарських судів, ухвалені ними як судами першої інстанції. Аналогічна норма міститься в частині другій статті 253 зазначеного кодексу. 
13. Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
14. Отже, Верховний Суд є судом апеляційної інстанції, який переглядає в апеляційному порядку судові рішення у тих справах, які апеляційні суди з розглядають як суди першої інстанції, зокрема справи щодо видачі наказів на примусове виконання рішень третейських судів.
15. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
16. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
17. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розгляд апеляційної скарги
18. Оцінивши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи та правильність застосування Північним апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення та про залишення оскаржуваної ухвали без змін, виходячи з наступного.
19. Предметом судового розгляду у цій справі є заява ДП "Метелик" про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 06.08.2021 у третейській справі №13/20.
20. Дочірнє підприємство "Метелик" у поданій заяві зазначає, що ним виконано зобов`язання за кредитними договорами, заборгованість за якими була предметом спору у третейській справі №13/20. При цьому, 24.02.2020 між Публічним акціонерним товариством "Український професійний банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" укладено договір №80 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки суб`єктів господарювання, відповідно до якого право вимоги за договором про відкриття кредитної лінії №709 від 11.02.2013, договором про надання кредиту №822 від 12.05.2014 та договором про надання кредиту №904 від 03.04.2015 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста". Однак, на переконання заявника, оскільки ним достроково виконано зобов`язання перед банком за вказаними договорами, жодних домовленостей щодо передачі будь-яких спорів на розгляд третейського суду між Дочірнім підприємством "Метелик" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" не існує. З урахуванням викладеного, відповідач вказує на наявність підстав для скасування рішення третейського суду на підставі п. 1 ч. 2 ст. 350 ГПК України, оскільки справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.
21. Однак, суд зазначає, що наведені доводи відповідача не відповідають обставинам, встановленим третейським судом під час розгляду справи №13/20.
22. Так, Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків 26.06.2020 було задоволено клопотання представника відповідача та зупинено провадження у третейській справі №13/20 до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у вже згаданій справі №910/7305/20 за позовом Дочірнього підприємства "Метелик" до Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" про визнання недійсним договору №80 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки від 24.02.2020 та договору №80/1 купівлі-продажу майнових прав за договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки від 24.02.2020.
23. Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.03.2021 у справі №910/7305/20, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2021, у задоволені позовних вимог Дочірнього підприємства "Метелик" відмовлено. Під час розгляду справи №910/7305/20 судами встановлено, що погашення боргу за спірними кредитними договорами не відбулося, оскільки через кореспондентський рахунок Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк", відкритий у Національному банку України, не було здійснено платежу, а надані відповідачем виписки свідчать лише про коригування цифр на рахунках та направлені на подальше спотворення фактів з метою надання видимості законності нікчемним правочинам. Тобто, судами встановлено відсутність факту погашення позичальником заборгованості перед банком. При цьому, судом першої інстанції визнано нікчемними правочини та операції, спрямовані на погашення кредитної заборгованості, на підставі положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а також встановлено, що кредитна заборгованість є такою, що обліковується у банку та підлягає сплаті позичальником.
24. Окрім того, постановою Верховного Суду від 29 травня 2024 року у справі №    910/7305/20 у задоволенні позовних вимог Дочірнього підприємства "Метелик" про визнання договорів недійсними відмовлено.
25. Наведене свідчить про обґрунтованість позиції Північного апеляційного суду про те, що твердження заявника про погашення ним заборгованості за кредитними договорами є необґрунтованими та не заслуговують на увагу.
26. Відповідно до ч. ч. 3 та 4 ст. 349 ГПК України при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність або відсутність підстав для скасування рішення третейського суду. Суд не обмежений доводами заяви про скасування рішення третейського суду, якщо під час розгляду справи буде встановлено підстави для скасування рішення третейського суду, визначені статтею 350 цього кодексу.
27. Відповідно до ст. 350 ГПК України рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею. Рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо:
1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;
2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;
3) третейську угоду визнано судом недійсною;
4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;
5) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.
28. Аналогічні положення містяться також і у ст. 51 Закону України «Про третейські суди».
29. Скаржник в апеляційній скарзі вказує те, що оскільки справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону, рішення третейського суду підлягає скасуванню.
30. Суд зазначає, що кредитні договори, стягнення заборгованості за якими було предметом спору у третейському суді, мають третейські застереження, а саме:
- п. 10.7 договору про відкриття кредитної лінії №709 від 11.02.2013;
- п. 10.8 договору про надання кредиту №822 від 12.05.2014;
- п. 10.8 договору про надання кредиту №904 від 03.04.2015.
31. Заявник стверджує, що він не підписував жодних документів, у тому числі третейських угод чи третейських застережень, з Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста".
32. Разом з цим, як вже було зазначено, 24.02.2020 між Публічним акціонерним товариством "Український професійний банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" укладено договір №80 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки суб`єктів господарювання, відповідно до якого право вимоги за вищевказаними кредитними договорами перейшли до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста".
33. Відповідно до п. 1 договору про відступлення прав вимоги банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у додатку №1, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави та/або договорами та/або контрактами та/або, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку №1. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором.
34. Згідно з п. 2 вказаного договору новий кредитор в день укладення договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів відповідно до п. 4 договору набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у додатку №1 та передбачених основними договорами, право вимагати сплати неустойок, пеней, штрафів, передбачених основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України (індекс інфляції, 3% річних), право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за основними договорами, право вимагати застосування наслідків реституції при недійсності правочинів, нікчемності правочинів, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсними договорів із боржниками, права, що випливають із судових справ, у тому числі справ про банкрутство боржників, виконавчих проваджень щодо боржників, в тому числі щодо майна боржників, яке не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувачу в погашення боргу після укладення договору, права вимоги за мировими угодами з боржниками, договорами з арбітражними керуючими боржників, охоронними організаціями, права участі в комітеті кредиторів боржників, право одержати, переважно перед іншими кредиторами іпотекодавців/заставодавців, зазначених у додатку №1, у порядку, визначеному основними договорами, Законом України «Про іпотеку», Законом України «Про заставу», Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», Цивільним кодексом України та іншими актами чинного законодавства України, у разі наявності у банку такого переважного права, задоволення всіх своїх вимог (повернення суми основної заборгованості, сплати нарахованих процентів, комісій, можливої неустойки (штраф, пеня), відшкодування збитків, тощо), що випливають з умов основних договорів, за рахунок майна, вказаного у договорах іпотеки/застави та додатках до цих договорів, зазначених у додатку №1, тощо. Розмір заборгованості за основними договорами, права вимоги за якими переходять до нового кредитора, вказаний у додатку №1 договору. Права кредитора за основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надане банку відповідно до умов основних договорів.
35. Крім того, права вимоги за основними договорами переходять до нового кредитора незалежно від того, чи відбувалося стягнення за цими основними договорами. Якщо таке стягнення відбувалося, новий кредитор має право на переведення всіх прав стягувана у виконавчому провадженні.
36.  Пунктом 14 договору про відступлення прав вимоги також передбачено, що він набирає чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток (у випадку використання юридичними особами у своїй діяльності печатки) та нотаріального посвідчення.
37. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
38. З огляду на умови договору про відступлення права вимоги та приписи законодавства Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" є новим кредитором Дочірнього підприємства "Метелик" за кредитними договорами. Третейські застереження, які містяться в зазначених вище кредитних договорах, не були оскаржені, що дало право позивачу право, як правонаступнику банку, звернутися до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків з позовною заявою про стягнення з Дочірнього підприємства "Метелик" заборгованості за кредитними договорами.
39. Отже, твердження заявника про наявність правових підстав для скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 06.08.2021 у зв`язку з тим, що справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду, не відповідають встановленим обставинам.
40. Також суд зауважує і на відсутності інших підстав для скасування рішення третейського суду, оскільки:
- рішення прийнято третейським судом у спорі, передбаченому третейською угодою між сторонами, та ним не вирішено питань, що виходять за межі третейської угоди;
- дана третейська угода не визнана недійсною компетентним судом;
- доказів того, що склад третейського суду не відповідав вимогам Закону України "Про третейські суди" та третейським угодам, суду не надано;
- третейським судом не вирішено питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.
41. Відповідно до ч. 6 ст. 349 ГПК України за наслідками розгляду заяви про скасування рішення третейського суду господарський суд має право: 1) постановити ухвалу про відмову у задоволенні заяви і залишення рішення третейського суду без змін; 2) постановити ухвалу про повне або часткове скасування рішення третейського суду.
42. Наведені обставини свідчать про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та про те, що оскаржувана ухвала постановлена з правильним застосуванням положень ч. 6 ст. 349 ГПК України.
43. Відповідно до приписів ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
44. З урахуванням того, що ухвала  Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2021 (за результатами розгляду заяви Дочірнього підприємства "Метелик" про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 06.08.2021) постановлена з правильним застосуванням положень ч. 6 ст. 349 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги Дочірнього підприємства "Метелик" та про залишення без змін вищезазначеної ухвали Північного апеляційного господарського суду.
Керуючись ст. ст. 29, 253, 269, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Верховний Суд, -
П О С Т А Н О В И В :
1. Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Метелик" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2021 по справі №    873/215/21 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          С.В. Жуков

Судді                                                                                                    К.М. Огороднік

                                                                                                      В.Г. Пєсков