ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року 
м. Київ
cправа №  910/7586/22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С., Зуєва В.А., 
за участю секретаря судового засідання - Кравченко О.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерагроінвест"
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2024 (Скрипка  І.М. - головуюча, судді: Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.) і рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2023 (суддя Селівон А.М.) у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерагроінвест"
до Міністерства юстиції України,
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: (1) державного реєстратора Медвинської сільської ради Київської області Долнер Олени Василівни, (2) Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області
про визнання протиправним та скасування наказу.
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Узагальнений зміст позовних вимог і підстав позову
1.          Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерагроінвест" (далі - "Позивач", ТОВ "Інтерагроінвест") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України (далі - "Відповідач", Мін`юст) про визнання протиправним та скасування наказу Мін`юсту від 01.02.2022 №  294/5 "Про задоволення скарги", яким було скасовано рішення від 05.05.2021 №  57979456, прийняте державним реєстратором Медвинської сільської ради Київської області Долнер Оленою Василівною (далі - "Третя особа-1", державний реєстратор Долнер  О.В.).
2.          В обґрунтування позовних вимог Позивач стверджував про те, що оспорюваний наказ Мін`юсту прийнятий з порушенням   статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно"   та Порядку розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, внаслідок чого порушено право власності Позивача на земельну ділянку з кадастровим номером 3224287200:02:006:0002, що в свою чергу є підставою для визнання згаданого наказу недійсним та його скасування в судовому порядку.
Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
3.          Розглядаючи заявлений позов суди попередніх інстанцій встановили, що 15.08.1995 на підставі рішення Торчицької сільської ради народних депутатів Ставищенського району Київської області від 06.06.1995 Колективному сільськогосподарському підприємству "Переможець" (далі - КСП "Переможець") було видано Державний акт на право колективної власності на землю серії КВ № 018, відповідно до якого КСП "Переможець" передано у колективну власність 2374,1 га землі в межах території Торчицької сільської ради народних депутатів згідно з планом зовнішніх меж, який є додатком до вказаного Державного акта.
4.          В подальшому на підставі Протоколу № 26 від 12.03.2010 загальних зборів співвласників майна реформованого КСП "Переможець" та Акта приймання-передачі від 12.03.2010 комісією Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Обрій" (далі - СТОВ "Обрій"), як правонаступника реформованого КСП "Переможець", було здійснено безоплатну передачу земельних ділянок в межах Державного акта на колективну власність серії КВ № 018 від 15.08.1995 ТОВ "Інтерагроінвест" з метою їх оформлення у власність останнього, а саме передано: (1) земельну ділянку молочно-товарної ферми площею 8,0328 га та (2) земельну ділянку зернотоку, комори, тракторна бригада, площею 14,4812 га.
5.          05.05.2021 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.05.2021 № 57979456 державним реєстратором Долнер О.В. проведено державну реєстрацію права власності ТОВ "Інтерагроінвест" на земельну ділянку площею   14,4812   га з кадастровим номером 3224287200:02:006:0002 та внесено відповідний запис про право власності за № 41802829.
6.          Вказане рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.05.2021  № 57979456 державним реєстратором Долнер О.В. було прийнято на підставі: (1) Державного акта на право колективної власності на землю серії КВ № 018 від 15.08.1995, (2) Акта приймання-передачі від 12.03.2010, укладеного між СТОВ "Обрій" і ТОВ "Інтерагроінвест", (3) Протоколу № 26 від 12.03.2010 загальних зборів співвласників майна реформованого КСП "Переможець".
7.          Дізнавшись про вказану реєстрацію, Ставищенська селищна рада Білоцерківського району Київської області (далі - "Третя особа-2", Ставищенська селищна рада) звернулась до Колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації Мін`юсту зі скаргою № 03-06/1034 від 27.08.2021 (вх. №  СК-1422-21 від 06.09.2021) на рішення державного реєстратора Долнер О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 57979456 від 05.05.2021, в якій просила скасувати вказане рішення. 
8.          В обґрунтування поданої скарги Ставищенська селищна рада стверджувала про те, що оскаржуване рішення державним реєстратором Долнер О.В. прийнято на підставі документів, які не давали змоги встановити набуття права власності ТОВ "Інтерагроінвест" на вказану земельну ділянку.
9.          Пояснювала, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №  57979456 від 05.05.2021 державним реєстратором Долнер О.В. прийнято на підставі, зокрема, Протоколу загальних зборів реформованого КСП "Переможець", яке було реорганізовано, а згодом припинено у зв`язку з приєднанням до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес" (далі - ТОВ "Прогрес"), яке в свою чергу також припинило діяльність у зв`язку з ліквідацією 27.08.2018. Звідси спірна земельна ділянка в порядку передбаченому законодавством перейшла у комунальну власність Ставищенської селищної ради, як правонаступника Торчицької сільської ради.
10.          Третя особа-2 наголошувала, що земельне законодавство, яким чітко визначено підстави набуття сільськогосподарським підприємствами права власності на землі сільськогосподарського призначення, не допускає можливості безоплатного відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення у власність юридичних осіб, а тому державний реєстратор Долнер О.В. під час прийняття оспорюваного рішення повинна була витребувати у заявника рішення Ставищенської селищної ради про передачу йому у власність даної земельної ділянки, однак цього неправомірно не зробила.
11.          За результатами розгляду скарги Ставищенської селищної ради 25.11.2021 Центральною Колегією Мін`юсту з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції (далі - Колегія) складено Висновок, відповідно до якого Колегія рекомендувала скаргу Ставищенської селищної ради задовольнити у повному обсязі та скасувати рішення від 05.05.2021 №  57979456, прийняте державним реєстратором Долнер О.В. 
12.          Зі змісту Висновку від 25.11.2021 слідує, що Колегія виходила з того, що оскаржуване рішення прийнято державним реєстратором Долнер О.В. з порушенням вимог пункту 2 частини третьої статті   10, пункту 4 частини першої, частини другої статті   24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", абзацу першого пункту 12 Порядку №  1127, оскільки прийнято його на підставі документів, які не давали змоги встановити набуття права власності ТОВ "Інтерагроінвест" на земельну ділянку, з огляду на те, що зазначена земельна ділянка відповідно до Державного акта на право колективної власності на землю від 15.08.1995 передавалась у власність КСП "Переможець", яке згідно з даними Єдиного державного реєстру зареєстровано лише 27.07.1998, а на Акті приймання-передачі, укладеному між СТОВ "Обрій" і ТОВ "Інтерагроінвест", відсутні відомості про прізвище, ім`я та по-батькові осіб, які підписали зазначений акт.       
13.          На підставі зазначеного висновку Мін`юст прийняв рішення, оформлене наказом від 01.02.2022 № 294/5, яким відповідно до пункту 2 частини 6   статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"  скаргу Ставищенської селищної ради від 27.08.2021 № 03-06/1034 задовольнив у повному обсязі, скасував рішення від 05.05.2021 №  57979456, прийняте державним реєстратором Долнер О.В., виконання наказу поклав на Офіс протидії рейдерству.
14.          Позивач із вказаним рішенням Мін`юсту не погодився і оскаржив його до господарського суду у цій справі.       
15.          В обґрунтування позовних вимог ТОВ "Інтерагроінвест" посилалося на те, що під час розгляду скарги Ставищенської селищної ради було допущено ряд порушень процедури її розгляду, визначеної Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" і Порядком розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 (далі - Порядок № 1128), зокрема: (1)  Позивача не було належним чином повідомлено про дату, час та місце засідання комісії; (2) скаргу було подано з пропуском встановленого частиною 3 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" 60-денного строку; (3) скаргу розглянуто з порушенням строку, визначеного пунктом 4 Порядку № 1128;  (4) підставою для прийняття оспорюваного наказу стало те, що державним реєстратором прийнято рішення на підставі документів, які не давали змоги встановити набуття права власності Позивача на земельну ділянку, що є безпідставним, адже таке право Позивачу належить на підставі рішення загальних зборів співвласників майна реформованого КСП "Переможець", оформленого Протоколом № 26 від 12.03.2010.
16.          Наведене за твердженням ТОВ "Інтерагроінвест" було підставою для скасування наказу Мін`юсту від 01.02.2022 № 294/5 в судовому порядку як такого, що є протиправним, позаяк ним було скасовано правомірне рішення державного реєстратора.
Узагальнений зміст і обґрунтування рішень судів попередніх інстанцій
17.          Господарський суд міста Києва рішенням від 09.02.2023, яке Північний апеляційний господарський суд постановою від 12.02.2024 залишив без змін, у задоволенні позову відмовив. 
18.          Відмовляючи у задоволені позовних вимог, місцевий господарський суд, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що  оспорюваний Позивачем наказ Мін`юстом прийнято на законних підставах і без порушень порядку і процедури його прийняття. 
19.          Свій висновок суд обґрунтував тим, що:  
19.1.          в силу приписів чинного законодавства, яким врегульовано питання проведення державної реєстрації на нерухоме майно до моменту прийняття державним реєстратором Долнер О.В. рішення № 57979456 від 05.05.2021 щодо державної реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3224287200:02:006:0002 за ТОВ "Інтерагроінвест", на неї покладався обов`язок перевірки відповідності поданих для такої реєстрації документів вимогам діючого законодавства України, як в частині їх наявності, так і в частині відповідності їх змісту; 
19.2.          при цьому, пунктом 4 частини першої  статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"   визначено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено   у   разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;
19.3.          з матеріалів справи вбачається, що підставою для державної реєстрації за ТОВ "Інтерагроінвест" права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3224287200:02:006:0002 стали наступні документи: Державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ № 018, виданий 15.08.1995 Торчицькою радою народних депутатів; Протокол №  26, виданий 12.03.2010 загальними зборами співвласників майна реформованого КСП "Переможець"; Акт приймання-передачі нерухомого майна, виданий 12.03.2010 ТОВ "Обрій" і ТОВ "Інтерагроінвест"; витяг з Державного земельного кадастру НВ-3221396832020, виданий 30.12.2020 Відділом у Ставищенському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області;
19.4.          водночас відповідно до Державного акта на право колективної власності на землю від 15.08.1995, поданого для державної реєстрації права власності, згадана земельна ділянка передавалася у колективну власність КСП "Переможець", яке згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстровано лише 27.07.1998; 
19.5.          у поданому ж для державної реєстрації права власності на земельну ділянку Акті приймання-передачі від 12.03.2010, укладеному між СТОВ "Обрій" і ТОВ "Інтерагроінвест" щодо передачі комісією від СТОВ "Обрій" як правонаступника реформованого КСП "Переможець" для оформлення у власність Позивача земельної ділянки молочно - товарної ферми площею 8,0328 га та земельної ділянки зернопотоку, комори, тракторної бригади площею 14,4812 га, відсутні як відомості про склад комісії СТОВ "Обрій", так і про посадове становище, прізвище, ім`я та по-батькові осіб, які підписали зазначений акт; 
19.6.          більше того, згідно із правовим висновком Верховного Суду, який викладено у постанові від 10.10.2020 у справі № 917/1997/16 земельне законодавство, яким визначено підстави набуття сільськогосподарськими підприємствами права власності на землі сільськогосподарського призначення, не допускає можливості безоплатного відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення у власність юридичних осіб; 
19.7.          звідси підставним є висновок Мін`юсту про те, що оскаржуване рішення прийнято державним реєстратором Долнер O.B. на підставі документів, які не давали змоги встановити набуття права власності ТОВ "Інтерагроінвест" на спірну земельну ділянку, а тому, обґрунтованими є доводи скарги Ставищенської селищної ради про те, що проведення державної реєстрації права власності Позивача на неї було неправомірним; 
19.8.          при цьому, пунктом 21   Розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України   встановлено, що з дня набрання чинності   Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування масивах сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання земель зрошення в Україні", а саме 01.01.2019, землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним   Законом   перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений   Закон   є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які, в силу зазначеного   Закону   переходять до комунальної власності; 
19.9.          відповідно ж до пп. 4 п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад" повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, старост сіл, селищ територіальних громад, які увійшли до складу територіальних громад, території яких затверджено Кабінетом Міністрів України на підставі цього Закону, припиняються в день набуття повноважень сільських, селищних, міських рад, обраних на перших місцевих виборах у 2020 році;
19.10.          згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 №  715-р "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Київської області" територія Торчицької територіальної громади входить до складу території Ставищенської територіальної громади; 
19.11.          таким чином, відповідно наведених положень повноваження Торчицької сільської ради припинені в день набуття повноважень Ставищенською селищною радою, яка є правонаступником майна, прав та обов`язків вказаної сільської ради, а відтак звернення Третьої особи-2 зі скаргою №  03-06/1034 від 27.08.2021 (вх. №  СК-1422-21 від 06.09.2021) не можна вважати необґрунтованим; 
19.12.          відповідно до частини третьої  статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"   рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Мін`юсту та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю;
19.13.          при цьому, під можливістю довідатися про порушення права в цьому випадку необхідно розуміти передбачувану неминучість інформування особи про такі обставини або існування в особи певних зобов`язань, як міри належної поведінки, в результаті виконання яких вона мала б змогу дізнатись про відповідні протиправні рішення, дії, чи бездіяльність; 
19.14.          як вбачається з матеріалів скарги Ставищенської селищної ради, остання дізналася про оскаржуване рішення 15.07.2021, що підтверджуються інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 265910246, сформованою 15.07.2021, яку додано скаржником до скарги; жодних доказів, які б підтверджували обізнаність Третьої особи - 2 із оскаржуваним рішенням державного реєстратора до моменту отримання інформаційного витягу від 15.07.2021, Позивачем не надано як під час розгляду справи, так і до Колегії, а судом не встановлено;  
19.15.          таким чином, звернення Ставищенської селищної ради зі скаргою №  03-06/1034 від 27.08.2021 (вх. №  СК-1422-21 від 06.09.2021) відбулося у строки, передбачені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" і у Мін`юсту були відсутні підстави для відмови у задоволенні скарги у зв`язку із пропуском заявником строку на таке звернення; 
19.16.          згідно з пунктом 11 Порядку № 1128 Мін`юст чи відповідний територіальний орган своєчасно, але не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально повідомляє особам, визначеним у пункті 10 цього Порядку, про час і місце засідання колегії шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту та додатково одним з таких способів:
1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел);
2) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, доданих до неї документах, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел);
19.17.          із матеріалів справи слідує, що оголошення про призначене на 25.11.2021 засідання Центральної Колегії було розміщено на офіційному сайті Мін`юсту за посиланням https://minjust.gov.ua/m/ogoloshennya-pro-zasidannya-tsentralnoi-kolegii-ministerstva-yustitsii-ukraini-25-listopada-2021-roku, а також направлено повідомлення на електронну адресу Позивача - iai-sekretar@agro-corp.com.ua; 
19.18.          окрім цього, у відповідності до п. 11 Порядку № 1128 Позивач повідомлявся про розгляд скарги телефонограмою шляхом здійснення Відповідачем виклику представника ТОВ "Інтерагроінвест" за номерами телефонів, зазначеними для здійснення зв`язку з юридичною особою в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; у зв`язку з відсутністю зв`язку за результатами такого повідомлення уповноваженою особою Відповідача складено Акт від 22.11.2021 про неможливість здійснення виклику телефонограмою на засідання Колегії 25.11.2021, копія якого наявна в матеріалах справи; 
19.19.          за викладеного, враховуючи наявні докази вчинення Відповідачем всіх передбачених Порядком № 1128 дій, з метою повідомлення Позивача про час і місце засідання Колегії, як шляхом розміщення оголошення, так і направленням електронного листа на електронну адресу, а також здійснення повідомлення телефонограмою, аргументи ТОВ "Інтерагроінвест" про порушення Мін`юстом такого Порядку є безпідставними та необґрунтованими; 
19.20.          у постанові Верховного Суду від 16.11.2021 року у справі № 910/694/21 виснувано, що під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст чи відповідний територіальний орган встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду. Встановлення наявності обставин Мін`юстом здійснюється шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у разі необхідності Мін`юст витребовує документи (інформацію). Водночас Мін`юст не наділений повноваженнями вирішувати спір про право; 
19.21.          виходячи з такого висновку Колегія з розгляду скарг у сфері державної реєстрації не наділена поноваженнями розглядати спір про право, зокрема, встановлювати наявність або відсутність факту набуття Позивачем спірної земельної ділянки у власність, а тому його аргументи у цій частині також є безпідставними; 
19.22.          таким чином, оскільки судом встановлено, що Мін`юстом прийнято рішення, оформлене наказом від 01.02.2022 року № 294/5 "Про задоволення скарги" без порушень порядку його прийняття та у зв`язку з наявністю порушень законодавства в сфері державної реєстрації прав та прийняття рішення державним реєстратором на підставі документів, які не давали змоги встановити набуття права власності Позивача на земельну ділянку, то позов ТОВ "Інтерагроінвест" про визнання протиправним та скасування наказу Відповідача № 294/5 від 01.02.2022 є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
Касаційна скарга
20.          Не погодившись із судовими рішеннями, Позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. 
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 
Узагальнені доводи касаційної скарги
21.          Скаржник стверджує, що при прийнятті оскаржуваних рішень судами попередніх інстанцій було неправильно застосовано та порушено ряд норм матеріального та процесуального права. 
22.          Обґрунтовуючи наведене пояснює, що:
-          судами попередніх інстанцій при наданні висновку про те, що Ставищенська селищна рада звернулася зі скаргою до Колегії у строки передбачені законодавством було неправильно застосовано приписи частини третьої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та не враховано висновку Верховного Суду України щодо їх правильного застосовування, який викладено у постанові від 16.11.2016 у справі № 6-2469цс16 (порівняльний аналіз термінів "довідався" та "міг довідатися" дає підстави для висновку про презумцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який особа не знала про порушення свого права і саме з цієї причини не звернулася за його захистом до суду, недостатньо);
-          судами попередніх інстанцій при наданні висновку про те, що Ставищенська селищна рада є особою, яка має право на звернення до Колегії зі скаргою у спірних правовідносинах і про те, що її право у цих відносинах порушено було неправильно застосовано приписи частин п`ятої - шостої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", пункту 5 Порядку № 1128 та не враховано висновку Верховного Суду щодо їх правильного застосовування, який викладено у постанові від 02.02.2022 у справі №  923/128/19 (недотримання особою, яка подає скаргу, передбачених законом вимог щодо її оформлення, неподання доказів порушення внаслідок прийняття державним реєстратором рішень її прав, виключає можливість розгляду скарги та є безумовною підставою для відмови у її задоволенні);
-          судами попередніх інстанцій при наданні висновку про те, що подані ТОВ "Інтерагроінвест" державному реєстраторові документи не давали змоги встановити набуття права власності на спірну земельну ділянку неправильно застосовано приписи пункту 7 Перехідних положень Земельного кодексу України та не враховано висновку Верховного Суду щодо їх правильного застосування, який викладено у постанові від 16.03.2020 у справі № 733/1600/17 (ураховуючи положення статті 58 Конституції України, на час набуття права колективної власності, така форма власності була передбачена законом, а тому подальша зміна законодавства не може мати наслідком позбавлення права власності набутого у спосіб передбачений законом), а також проігноровано висновок Верховного Суду із постанови від 29.04.2020 у справі № 826/15358/17 щодо дискреційних повноважень державних органів (повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень); 
-          судами попередніх інстанцій не враховано висновку Верховного Суду із постанови від 04.02.2020 у справі № 910/7781/19 (при оскарженні рішень про державну реєстрацію права належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно). 
23.          Окремо скаржник також підкреслює, що наразі відсутні висновки Верховного Суду з питання застосування частини третьої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" щодо перебігу строків оскарження рішень державних реєстраторів до Мін`юсту чи його територіальних органів у подібних правовідносинах, а також, що відсутні висновки Верховного Суду з питання застосування абзацу 3 частини четвертої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" щодо підтвердження фактів порушення прав скаржника у цих відносинах.
Узагальнені доводи інших учасників справи 
24.          Мін`юст подав відзив на касаційну скаргу, в якому заперечив викладені в ній доводи. Зазначив, що суди попередніх інстанцій у своїх рішеннях правильно застосовували правові норми і жодних порушень не допустили. У зв`язку з цим у задоволенні касаційної скарги просить відмовити, а рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій 
25.          Відповідно до частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
26.          Верховний Суд заслухав суддю-доповідача, пояснення представника Позивача (Бойко В.О.), дослідив наведені у касаційній скарзі доводи, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевірив на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанції норм матеріального і процесуального права та вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
27.          Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
28.          Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
29.          У частині другій статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
30.          Згідно з частиною першою статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.
31.          За змістом частини п`ятої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено. До скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення державним реєстратором (за наявності), а також якщо скарга подається представником скаржника - довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такого представника, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.
32.          Скарга на рішення про державну реєстрацію прав розглядається в порядку, визначеному цим Законом, виключно за умови, що вона подана особою, яка може підтвердити факт порушення її прав у результаті прийняття такого рішення.
33.          Таким чином, підставою для звернення до Мін`юсту є наявність порушеного права скаржника, і таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували би порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, недотримання особою, яка подає скаргу, передбачених законом вимог щодо її оформлення, неподання доказів порушення внаслідок прийняття реєстратором рішення її прав, виключає можливість розгляду скарги та є підставою для відмови у задоволенні поданої нею скарги (такі висновки викладено у постанові Верховного Суду від 02.02.2022 у справі №  923/128/19, на яку посилається Позивач у касаційній скарзі, а також постановах Верховного Суду від 14.06.2023 у справі № 910/5635/22, від 22.08.2023 у справі № 910/4088/22). 
34.          ТОВ "Інтерагроінвест" у касаційній скарзі стверджує про те, що суди попередніх інстанцій прийняли судові рішення без урахування наведеного висновку Верховного Суду, позаяк проігнорували, що права Ставищенської селищної ради оспорюваним рішенням державного реєстратора Долнер О.В. не порушені.  
35.          Проте, колегія суддів з такими доводами скаржника не погоджується і констатує, що жодної невідповідності між здійсненим судами попередніх інстанцій правозастосуванням і наведеним висновком Верховного Суду у спірних правовідносинах немає, оскільки з оскаржуваних судових рішень вбачається, що судами чітко проаналізовано відповідні доводи Позивача та виснувано про те, що право Ставищенської селищної ради у спірних правовідносинах порушено. 
36.          При наданні такого висновку суди попередніх інстанцій виходили з того, що  відповідно до пп. 4 п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад" повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, старост сіл, селищ територіальних громад, які увійшли до складу територіальних громад, території яких затверджено Кабінетом Міністрів України на підставі цього Закону, припиняються в день набуття повноважень сільських, селищних, міських рад, обраних на перших місцевих виборах у 2020 році.
37.          Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 715-р "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Київської області" територія Торчицької територіальної громади входить до складу території Ставищенської територіальної громади.
38.          Відповідно до рішення Ставищенської селищної ради від 04.12.2020 № 12 "Про реорганізацію Антонівської, Бесідської, Брилівської, Василиської, Винарівської, Гейсиської, Гостромогильської, Журавлиської, Іванівської, Красилівської, Кривецької, Полковницької, Попружнянської, Розкішнянської, Розумницької, Сніжківської, Станіславчицької, Стрижавської, Сухоярської, Торчицької, Юрківської, Ясенівської сільських рад шляхом приєднання до Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області" розпочато процедуру реорганізації, зокрема, Торчицької сільської ради шляхом приєднання до Ставищенської селищної ради, що є адміністративним центром та визначено, що Ставищенська селищна рада є правонаступником майна, прав та обов`язків вказаних сільських рад.
39.          Таким чином, суди вирішили, що особою, яка може здійснювати повноваження від імені власника майна Торчицької територіальної громади з грудня 2020 року є саме Ставищенська селищна рада і аргументи касаційної скарги у цій частині згаданого висновку судів не спростовують та більше того, жодною підставою касаційного оскарження, передбаченою частиною другої статті 287 ГПК України вони не підкріплені. 
40.          При цьому, пунктом 21   Розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України   встановлено, що з дня набрання чинності   Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування масивах сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання земель зрошення в Україні", а саме 01.01.2019 року, землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним   Законом   перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений   Закон   є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які, в силу зазначеного   Закону   переходять до комунальної власності. 
41.          Звідси, як підставно виснували суди попередніх інстанцій звернення Ставищенської селищної ради зі скаргою №  03-06/1034 від 27.08.2021 (вх. №  СК-1422-21 від 06.09.2021) у спірних правовідносинах не можна вважати необґрунтованим.
42.          У зв`язку із наявністю загальних висновків Верховного Суду щодо наявності порушеного права скаржника як підстави для звернення до Мін`юсту зі скаргою, колегія суддів не вбачає підстав для формування висновку в частині застосування абзацу 3 частини четвертої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" щодо підтвердження фактів порушення прав скаржника, позаяк вирішення такого питання залежить від фактичних обставин окремої господарської справи та вирішується господарськими судами індивідуально у кожному конкретному випадку.
43.          Згідно з частиною третьою статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Мін`юсту та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.
44.          Зі змісту цієї правової норми слідує, що для з`ясування дати, з якої розпочинається відлік, необхідно досліджувати об`єктивні та суб`єктивні фактори, які сприяють реалізації особою  зазначеного права.
45.          За загальним правилом строк звернення обчислюється з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав (у даному випадку - про рішення державного реєстратора). При цьому "могла" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа могла дізнатися про порушення своїх прав, якщо вона знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені. 
46.          Подібні правові висновки наведені у постановах Верховного Суду від 02.05.2023 у справі № 910/16665/21, від 06.07.2018 у справі № 826/3442/17 та від 30.03.2021 у справі № 400/1825/20. 
47.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що Ставищенська селищна рада, дізналася про оскаржуване рішення 15.07.2021, що підтверджуються інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 265910246, сформованою 15.07.2021, яку додано скаржником до скарги. При цьому, жодних доказів, які б підтверджували обізнаність Третьої особи - 2 із оскаржуваним рішенням державного реєстратора до моменту отримання інформаційного витягу від 15.07.2021 матеріали цієї справи не містять. 
48.          Місцевий суд у цій частині окремо відмітив, що  при належному здійсненні власником своїх обов`язків щодо спірної земельної ділянки, відсутні обставини, які б об`єктивно перешкоджали йому здійснити відповідні дії, зокрема, отримати інформацію щодо осіб, які, володіючи спірним нерухомим майном, інформація про що була в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, порушували право власності Ставищенської селищної ради, проте Позивачем під час розгляду даної справи не наведено доказів, які б давали підстави для висновку про те, що скаржник вважається таким, що довідався або міг би довідатись про порушення прав безпосередньо з моменту прийняття оскаржуваного рішення державного реєстратора Долнер О.В. 
49.          Звідси ніякої неузгодженості між висновками судів попередніх інстанцій та висновками Верховного Суду у подібних правовідносинах у даному випадку немає. Доводи скаржника про відсутність висновків Верховного Суду  з питання застосування частини третьої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" щодо перебігу строків оскарження рішень державних реєстраторів є безпідставними. Посилання на постанову Верховного Суду України від 16.11.2016 у справі № 6-2469цс16 - нерелевантні.
50.          Відповідно до пункту 13 Порядку № 1128 за результатом розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально колегія формує висновок про те, чи:
1) встановлено наявність порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту;
2) підлягає скарга у сфері державної реєстрації задоволенню (в повному обсязі чи частково (з обов`язковим зазначенням в якій частині) шляхом прийняття Мін`юстом чи відповідним територіальним органом рішень, передбачених законом.
51.          Згідно з пунктом 14 Порядку № 1128 за результатами розгляду скарги у сфері державної реєстрації, у тому числі колегіально, Мін`юст чи відповідний територіальний орган приймає рішення про задоволення скарги у сфері державної реєстрації або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених законом.
52.          Тобто, під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Колегія повинна перевірити всі обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, зокрема встановити, чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення державним реєстратором, чи було оскаржуване рішення державного реєстратора прийнято, вчинено на законних підставах. За результатами розгляду скарги Колегією приймається мотивоване рішення, у формі висновку.
53.          Отже, з аналізу наведених вище положень законодавства вбачається, що до компетенції Колегії при розгляді скарг віднесено здійснення перевірки законності дій або бездіяльності державного реєстратора на предмет дотримання ним при вчиненні реєстраційних дій законодавства про реєстрацію речових прав.
54.          Водночас у постанові Верховного Суду від 16.11.2021 року у справі №  910/694/21 наведено висновки про застосування норм права, згідно яких з урахуванням системного аналізу змісту положень частин шостої, дев`ятої   статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"   та пунктів 2, 5, 9, 13 Порядку № 1128 в частині обсягу повноважень Мін`юсту під час розгляду скарг на дії або бездіяльність державних реєстраторів, згідно яких під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст чи відповідний територіальний орган встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду. Встановлення наявності обставин Мін`юстом здійснюється шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у разі необхідності Мін`юст витребовує документи (інформацію). Водночас Мін`юст не наділений повноваженнями вирішувати спір про право.
55.          Звідси, як підставно вирішили суди попередніх інстанцій, Колегія не наділена повноваженнями розглядати спір про право, а має повноваження лише щодо здійснення перевірки законності дій державного реєстратора на предмет дотримання ним при вчиненні реєстраційних дій законодавства про реєстрацію речових прав, що і було нею зроблено у спірних правовідносинах, під час чого з`ясовано, що рішення державного реєстратора Долнер О.В. було прийнято на підставі документів, які не давали змоги встановити набуття права власності Позивачем на спірну земельну ділянку.
56.          Викладеним спростовуються інші доводи касаційної скарги ТОВ "Інтрерагроінвест", якими воно намагається довести перехід до нього права власності на спірну земельну ділянку  від припиненого КСП "Переможець". Позивач не враховує, що спір у цій справі не є спором про право, а є спором суто щодо правомірності вчинених Мін`юстом при розгляді скарги Третьої особи - 2 дій.    
57.          З цих підстав посилання скаржника на правові висновки із постанов Верховного Суду від 16.03.2020 у справі № 733/1600/17, від 29.04.2020 у справі №  826/15358/17 та від 04.02.2020 у справі № 910/7781/19 є безпідставними. Більше того, спірні правовідносини у вказаних справах взагалі не є подібними тим, що мають місце у цій справі.
58.          За наведеного заявлені у касаційній скарзі підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини другої статті 287 ГПК України в межах касаційного провадження у цій справі свого підтвердження не знайшли. Неправильного застосування чи порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права ТОВ "Інтерагроінвест" суду касаційної інстанції не доведено.   
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
59.          Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини першої статті 308 ГПК України). Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (стаття 309 ГПК України).
60.          Враховуючи наведені положення Закону та висновки, зроблені касаційним судом під час касаційного провадження у даній справі, колегія суддів суду касаційної інстанції вирішила, що прийняті у справі рішення і постанова відповідають правовим нормам, а тому не можуть бути змінені чи скасовані. Водночас подана Позивачем касаційна скарга є необґрунтованою і задоволенню не підлягає. 
Судові витрати
61.          В порядку приписів статті 129 ГПК України судові витрати за подання касаційної скарги залишаються за скаржником. 
Керуючись статтями 300, 301, 306, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерагроінвест" залишити без задоволення.
2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2024 і рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2023 у справі № 910/7586/22 залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                      Міщенко І.С.

Судді                                                                                                      Берднік І.С.

                                                                                                            Зуєв В.А.