УХВАЛА

24 червня 2024 року 
м. Київ

cправа №  906/1145/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Волковицька Н. О. - головуючий, Міщенко І. С., Могил С. К.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Житомирського обласного благодійного фонду "Данко"
на рішення Господарського суду Житомирської області від 04.03.2024 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.05.2024 у справі

за позовом Міністерства юстиції України 
до Житомирського обласного благодійного фонду "Данко", 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Комуністична партія України,
про визнання недійсним договору дарування та скасування державної реєстрації прав, 

ВСТАНОВИВ:
04.06.2024 до Касаційного господарського суду надійшла, надіслана поштою 03.06.2024, касаційна скарга Житомирського обласного благодійного фонду "Данко" на рішення Господарського суду Житомирської області від 04.03.2024 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.05.2024 (повний текст складено 16.05.2024) у справі №   906/1145/23.
Отже, приймаючи до уваги викладені скаржниками обґрунтування підстав касаційного оскарження, які передбачені пунктами 1 та 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), колегія суддів дійшла висновку про те, що матеріали касаційної скарги Житомирського обласного благодійного фонду "Данко" відповідають вимогам статей 287-291 ГПК України, є достатніми для відкриття касаційного провадження та відповідно до положень частини тринадцятої статті 8 та частини четвертої статті 301 ГПК України, перегляд оскаржуваних судових рішень має здійснюватися без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
Крім цього, скаржник у своїй скарзі також наводить такі підстави касаційного оскарження, як те, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки Верховний Суд ще не розглядав у касаційному порядку цю категорію справ за позовом Міністерства юстиції України та наразі розглядаються аналогічні справи, зокрема за участі Житомирського обласного благодійного фонду «Данко», тому має бути забезпечена єдність судової практики. Заявник також зазначає, що для нього розгляд справи має виняткове значення, оскільки відбувається невиправдене, свавільне втручання держави у право на мирне володіння належним майном. 
Разом з тим суд зазначає, що згідно з частиною 3 статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню: 1) рішення, ухвали суду першої інстанції та постанови, ухвали суду апеляційної інстанції у справах, рішення у яких підлягають перегляду в апеляційному порядку Верховним Судом; 2)   судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, передбачених і підпунктах "а - г" цієї частини.
Оскільки у даній справі судове рішення, що оскаржується, не підлягає перегляду в апеляційному порядку Верховним Судом, справа не є малозначною та не відноситься до тих, у яких ціна позову не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, наведені скаржником доводи про те, що дана справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та має для нього виняткове значення не є підставами для відкриття касаційного провадження у справі.
Водночас, у касаційній скарзі викладено клопотання про зупинення дії та/або виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 04.03.2024 у справі № 906/1145/23, яке обґрунтовано тим, що в разі задоволення касаційної скарги та у разі виконання судового рішення скаржнику необхідно буде звертатися до суду з новим позовом, щоб повернути належне майно, яке буде перереєстроване, що не відповідатиме принципу процесуальної економії.Розглянувши клопотання про зупинення виконання (дії) оскаржуваного рішення, суд відмовляє в його задоволенні, зважаючи на таке.
Положення статті 332 ГПК України, надають суду касаційної інстанції право зупинити виконання (дію) оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.
Водночас, застосування відповідних повноважень має бути обґрунтованим, а підстави - вагомими, оскільки у такому випадку інша сторона у справі (учасники справи), на користь якої постановлено рішення, буде обмежена у праві на задоволення своїх вимог.
Заява (клопотання) про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені належними доказами. 
Однак викладене скаржником клопотання вказаним критеріям не відповідає, оскільки доводи заявника щодо запобігання наслідків, що будуть завдані внаслідок виконання (дії) судового рішення є необґрунтованими та не підтверджені жодними доказами, які суд міг би оцінити.
Діючим законодавством, у тому числі процесуальним, передбачено право кожної особи на захист своїх прав та інтересів у суді, у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.
Лише посилання на потенційну можливість настання негативних наслідків не є тією безумовною підставою для зупинення виконання (дії) судового рішення.
Суд, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідності забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо.
Суд має право зупинити виконання (дію) судових рішень, зокрема, якщо кінцеве рішення невідворотне та його негайне виконання може завдати значної шкоди. При цьому сторона, проти якої ухвалено судове рішення у справі, має обґрунтувати свою заяву належним чином і навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень або зупинення їх дії у разі, якщо вони будуть скасовані.
Разом з тим в ухвалі про зупинення виконання (дії) судового рішення суд не вправі обґрунтовувати своє рішення припущеннями, суд має навести підстави для такого зупинення.
Касаційний суд не може ставити під сумнів законність судових рішень судів попередніх інстанцій тільки через те, що такі судові рішення оскаржено і скаржник вважає їх незаконними.
Статтею 7 ГПК України передбачено, що правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від  організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.
Відповідно до частини першої статті 46 цього Кодексу сторони користуються рівними процесуальними правами.
На підставі вищевказаного колегія суддів дійшла висновку, що надання стороні будь-яких переваг, призведе до порушення однієї з основних засад господарського судочинства - рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
07.05.2024 колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду передала на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 924/971/23, предметом оскарження в якій є договір дарування офісу, укладений між Комуністичною партією України та Благодійною організацією "Благодійний фонд "Відродження Хмельниччини", і державна реєстрація прав останньої на нього. Підстави оскарження цього договору аналогічні підставам оскарження договору дарування квартири у справі, що розглядається.
Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
Ураховуючи вищевикладене, з метою дотримання єдності судової практики та зважаючи на предмет та підстави позову, колегія суддів дійшла висновку про зупинення касаційного провадження у справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №   924/971/23.
Керуючись статтями 228, 234, 235, 287-291, 294, 301 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Житомирського обласного благодійного фонду "Данко" на рішення Господарського суду Житомирської області від 04.03.2024 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.05.2024 у справі №   906/1145/23.
2. Надати учасникам справи строк для подання відзивів на касаційну скаргу з доказами надсилання копій відзивів та доданих до них документів іншим учасникам справи до 15.07.2024 з урахуванням положень статті 42 ГПК України.
3. Відмовити Житомирському обласному благодійному фонду "Данко" у задоволені заяви про зупинення виконання та/або дії рішення Господарського суду Житомирської області від 04.03.2024, залишеного без змін Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.05.2024, у справі №  906/1145/23.
4. Витребувати з Господарського суду Житомирської області та/або Північно-західного апеляційного господарського суду матеріали справи №  906/1145/23.
5. Зупинити касаційне провадження у справі № 906/1145/23 за касаційною скаргою Житомирського обласного благодійного фонду "Данко" на рішення Господарського суду Житомирської області від 04.03.2024 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.05.2024 у справі №   906/1145/23 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №  924/971/23.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                Н. О. Волковицька

Судді                                                                                          І. С. Міщенко

                                                                                          С. К. Могил

До уваги учасників судового процесу!
Згідно з новою редакцією частин п`ятої ? дев`ятої статті 6 ГПК України, яка чинна з 18.10.2023 відповідно до Закону України № 3200-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами", суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням ЄСІТС, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС.
Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в ЄСІТС в обов`язковому порядку.
Інші особи (це, зокрема, фізичні особи, у тому числі фізичні особи ? підприємці) реєструють такі кабінети в добровільному порядку.
Процесуальні наслідки, передбачені ГПК України у разі звернення до суду з документом особи, яка зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.
Разом з цим, суд вручає будь-які документи особі, яка зареєструвала електронний кабінет в ЄСІТС, у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Такі учасники справи також мають можливість ознайомитись з матеріалами справи через ЄСІТС.
Реєстрація в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.