УХВАЛА

18 квітня 2024 року 
м. Київ

cправа №  926/1818/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Рогач Л. І. - головуючої, Краснова Є. В., Мачульського Г. М., 
розглянувши матеріали касаційної скарги ІНФОРМАЦІЯ_1 
на рішення Господарського суду Чернівецької області від 23.11.2023 та
постанову Західного апеляційного господарського суду від 28.02.2024
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України"
до ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Квартирно-експлуатаційного відділу міста Чернівці,
про стягнення коштів в сумі 215 844,77 грн,
ВСТАНОВИВ:
1.          Позивач звернувся до Господарського суду Чернівецької області з позовом про стягнення з відповідача 215 844,77 грн за договором постачання природного газу, з яких: 149 474,82 грн основна заборгованість, 19 672,55 грн пеня, 5058,41 грн 3% річних, 41 638,99 грн інфляційні втрати.
2.          Позов мотивований тим, що позивач як постачальник "останньої надії" протягом листопада - грудня 2021 року поставив відповідачу природний газ, за який останній не розрахувався. За порушення умов договору позивач нарахував відповідачу пеню за період з 01.01.2022 року до 28.02.2023 року, 3  % річних та збитки завдані інфляцією.
3.          Господарський суд Чернівецької області рішенням від 23.11.2023 задовольнив позов.
4.          Суд виходив з того, що між позивачем як постачальником "останньої надії" та відповідачем виникли правовідносини щодо споживання природного газу; включення відповідача до реєстру споживачів постачальника "останньої надії" та віднесення газу спожитого відповідачем до портфеля постачальника "останньої надії" підтверджується листом оператора ГТС з інформацією щодо остаточної алокації відборів споживачів з ЕІС-кодом; факт споживання газу відповідач не заперечує.
5.          Західний апеляційний господарський суд постановою від 28.02.2024 залишив рішення суду першої інстанції без змін.
Короткий зміст касаційної скарги 
6.          25.03.2024 відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Чернівецької області від 23.11.2023 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 28.02.2024, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову про стягнення основного боргу, штрафних санкцій, інфляційних витрат, 3 % річних за неналежне виконання грошового зобов`язання.
7.          Скаржник вважає оскаржувані судові рішення такими, що ухвалені за неправильного застосування норм матеріального права, окрім того справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу з огляду на те, що:
- оплата спожитих комунальних послуг та енергоносіїв за військові частини, які розміщуються (у тому числі тимчасово) на фондах, що орендовані МО України, здійснюється за договорами про постачання (відшкодування вартості спожитих) комунальних послуг та енергоносіїв квартирно-експлуатаційними органами, у зоні відповідальності яких знаходяться об`єкти;
- розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, за якими розпорядником бюджетних коштів взято зобов`язання без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), є недійсними. За такими операціями не виникають бюджетні зобов`язання та не утворюється бюджетна заборгованість.
8.          Зазначені обставини із врахуванням рішення суду породжують невластиві, специфічні правовідносини, які є нетиповими в діяльності відповідача, породжують зобов`язання і платежі, які ніколи не фінансувалися та не здійснювалися в процесі діяльності відповідача. Такі платежі створюють порушення бюджетного законодавства України у зв`язку із тим, що кошторисом відповідача не передбачено і не може бути передбачено асигнувань за договорами постачання комунальних послуг і енергоносіїв, у зв`язку із тим, що такі видатки є властивими квартирно-експлуатаційним органам і в системі Збройних Сил України здійснюються виключно ними.
Мотиви Верховного Суду
9.          Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
10.          Відповідно до пункту 9 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження у визначених законом випадках.
11.          Частина сьома статті 12 ГПК України визначає, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
12.          Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року у сумі 2684,00 грн.
13.          Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
14.          Ціна позову у цій справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року (268  400,00 грн).
15.          За положенням частини п?ятої статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2)  справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
16.          Справи, на які поширюється дія пункту 1 частини п?ятої статті 12 ГПК  України, є малозначними в силу властивостей притаманних їм, виходячи з ціни пред?явленого позову та його предмета (постанова об?єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.05.2021 у справі № 905/1623/20).
17.          Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
18.          У касаційній скарзі скаржник посилається на підпункт "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, оскільки вказує про виняткове значення цієї справи для нього. 
19.          Колегія суддів зазначає, що оцінка судом ?виняткового значення? може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою. Таким чином, особа, яка подає касаційну скаргу, має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі.
20.          Водночас касаційна скарга не містить обґрунтування того, у чому полягає виняткове значення справи для скаржника. Доводи скаржника зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій, необхідності переоцінки доказів у справі та безпосередньо пов`язані із встановленням фактичних обставин справи, тоді як суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).
21.          На переконання колегії суддів, скаржник прагне отримати висновок Верховного Суду у цій справі на свою користь, здійснивши переоцінку встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи.
22.          Колегія суддів відзначає, що незгода із рішенням суду попередньої інстанції не свідчить автоматично про неправильність застосування або порушення норм матеріального/процесуального права при ухваленні судового рішення.
23.          Верховний Суд виходить з того, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватися лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, адже повноваження Верховного Суду мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких в цій касаційній скарзі з огляду на виключний випадок оскарження скаржником не обґрунтовано.
24.          Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію ?суду права?, що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є ?судом фактів?.
25.          Відповідач, прагнучи перегляду Верховним Судом судового рішення у малозначній справі, мав би в першу чергу довести наявність виключних випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України, проте, наведеного не довів.
26.          Судочинство у господарських судах відповідно до статті 13 ГПК України здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
27.          Колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що не перевіряє викладені доводи скаржника у касаційній скарзі по суті щодо ухвалених судами попередніх інстанцій судових рішень, адже скаржник не довів наявність виключних випадків, за наявності яких судове рішення у малозначній справі може бути предметом перегляду Верховним Судом відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України.
28.          При цьому Верховний Суд виходить з того, що скаржник у цій справі розумів, що вказана справа малозначна, а відтак доведення випадків у контексті пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України є обов`язковим при зверненні з касаційною скаргою.
29.          Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.05.2021 (справа №  914/1570/20, провадження № 12-90гс20) зазначила, що встановлення в процесуальному кодексі виняткових підстав для касаційного оскарження у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним, має слугувати формуванню дієвої судової системи, що гарантуватиме особі право на остаточне та обов`язкове судове рішення. Запровадження процесуальних фільтрів не порушує права на доступ до суду, оскільки таке право вже реалізоване при зверненні до суду першої та апеляційної інстанцій, та можна стверджувати, що запровадження таких процесуальних фільтрів допуску до перегляду судових рішень касаційним судом не порушує права доступу до правосуддя.
30.          Згідно із пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
31.          Враховуючи викладене, з огляду на засади господарського судочинства Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі №  926/1818/23 за касаційною скаргою скаржника на підставі пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України.
Керуючись статтями 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 926/1818/23 за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Господарського суду Чернівецької області від 23.11.2023 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 28.02.2024.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуюча                                                                                          Л. Рогач

Судді                                                                                                    Є. Краснов  

                                                                                                    Г. Мачульський