УХВАЛА

13 червня 2024 року 
м. Київ
cправа №  910/268/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кондратової І.Д. - головуючої, суддів - Бакуліної С.В., Студенця В.І.,

розглянув касаційну скаргу Компанії Ferrexpo AG (Феррекспо АГ)

на постанову Північного апеляційного господарського суду
(головуюча - Коротун О.М., судді - Майданевич А.Г., Сулім В.В.)
від 28.05.2024

за скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 
на дії старшого державного виконавця Горішньоплавнівського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України

у справі за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
до ОСОБА_1 
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: 1.Компанії Ferrexpo AG (Феррекспо АГ);
2.Товариства з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат";
3.Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат";
4.Товариства з обмеженою відповідальністю "Біланівський гірничо-збагачувальний комбінат"
про стягнення 45 979 796 953, 50 грн,

ВСТАНОВИВ:

1.          У січні 2023 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) про відшкодування 45 979 796 953, 50 грн шкоди (збитків).
2.          Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.01.2023 відкрито провадження у справі.
3.          01.03.2023 Фонд звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову.
4.           Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.03.2023 заява була задоволена, вжито заходи забезпечення позову:
-          накладено арешт на частину корпоративних прав у розмірі 50,3% від статутного капіталу ПрАТ "Полтавський       ГЗК"; 
-          на частину корпоративних прав у розмірі 50,3% від статутного капіталу ТОВ "Єристівський ГЗК";               
-          на частину корпоративних прав у розмірі 50,3% від статутного капіталу ТОВ "Біланівський ГЗК", які опосередковано належать ОСОБА_1 через Ferrexpo AG (Феррекспо АГ);
-          заборонено Компанії Ferrexpo AG (Феррекспо АГ) здійснювати відчуження 50,3% акцій ПрАТ "Полтавський       ГЗК", а також заборонено відчужувати корпоративні права у розмірі 50,3%       від статутного капіталу ТОВ "Єристівський ГЗК" та у розмірі 50,3% від статутного капіталу ТОВ "Біланівський ГЗК"; 
-          заборонено Компанії Ferrexpo PLC здійснювати відчуження своєї долі в Ferrexpo AG (Феррекспо АГ);
-          заборонено Компанії Fevamotinico SaRL здійснювати відчуження своєї долі               в Ferrexpo; 
-          заборонено Компанії Minco Trust (Singapore) здійснювати відчуження своєї долі в Fevamotinico SaRL; 
-          заборонено державним реєстраторам, нотаріусам будь-яких нотаріальних округів, акредитованим суб`єктам здійснення будь-яких реєстраційних дій щодо перереєстрації права власності на частину корпоративних прав у розмірі 50,3% від статутного капіталу ПрАТ "Полтавський       ГЗК", на частину корпоративних прав у розмірі 50,3% від статутного капіталу ТОВ "Єристівський ГЗК" та на частину корпоративних прав у розмірі 50,3% від статутного капіталу ТОВ "Біланівський ГЗК";
-          заборонено ПрАТ "Полтавський       ГЗК", ТОВ "Єристівський ГЗК" та ТОВ "Біланівський ГЗК" проводити державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, зазначених в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (та в установчих документах підприємства одночасно), які пов`язані зі зміною розміру статутного капіталу вказаних підприємств.
5.          14.04.2023 до Господарського суду міста Києва від Фонду надійшла скарга на дії та рішення старшого державного виконавця Горішньоплавнівського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - державного виконавця), в якій просив:
- визнати неправомірними дії державного виконавця щодо відмови у прийнятті до виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 03.03.2023 у справі № 910/268/23;
- зобов`язати Горішньоплавнівський відділ державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрити виконавче провадження за заявою Фонду про примусове виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 03.03.2023 про забезпечення позову у справі № 910/268/23 в частині накладення арешту на корпоративні права у розмірі 50,3% від статутного капіталу ПрАТ "Полтавський ГЗК"; на частину корпоративних прав у розмірі 50,3% від статутного капіталу ТОВ "Єристівський ГЗК"; на частину корпоративних прав у розмірі 50,3% від статутного капіталу ТОВ "Біланівський ГЗК", які опосередковано належать ОСОБА_1 через Ferrexpo AG (Феррекспо АГ).
6.          В обґрунтування скаржник послався на те, що ухвали про вжиття заходів забезпечення позову не є рішеннями, ухваленими на користь позивача або проти відповідача, а тому посилання державного виконавця на необхідність дотримання при складанні ухвал про забезпечення позову вимог частини другої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" є безпідставним.
7.          Фонд разом зі скаргою подав клопотання про поновлення пропущеного строку, яке було обґрунтоване, тим що вперше скарга була подана в межах процесуального строку, проте повернута судом без розгляду з підстав не направлення копії такої скарги на адресу відповідача, що було негайно виправлено Фондом.
8.          Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.04.2023 у цій справі, клопотання Фонду про поновлення пропущеного строку задоволено, поновлено строк для подання скарги на дії старшого державного виконавця та призначено її до розгляду. 
9.          Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.05.2023, яка залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2023 (за апеляційними скаргами Компанії Ferrexpo AG (Феррекспо АГ) та Горішньоплавнівського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції), скаргу Фонду на дії старшого державного виконавця задоволено.
10.          Постановою Верховного Суду від 18.03.2024 постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2023 скасовано, справу № 910/268/23 щодо перегляду скарги на дії старшого державного виконавця направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
11.          28.05.2024 Північний апеляційний господарський суд ухвалив постанову (з урахуванням ухвали від 06.06.2024 про виправлення описки в резолютивній частині постанови), якою ухвалу Господарського суд міста Києва від 01.05.2023 скасував на підставі пункту  3 частини третьої статті 277 ГПК України, а скаргу Фонду на неправомірні дії та рішення старшого державного виконавця задовольнив повністю. Визнав неправомірними дії старшого державного виконавця щодо відмови у прийнятті до виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 03.03.2023 у справі № 910/268/23 та зобов`язав Горішньоплавнівський відділ державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрити виконавче провадження за заявою Фонду про примусове виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 03.03.2023 у справі № 910/268/23 в частині накладення арешту на частину корпоративних прав у розмірі 50,3% від статутного капіталу ПрАТ "Полтавський ГЗК"; на частину корпоративних прав у розмірі 50,3% від статутного капіталу ТОВ "Єристівський ГЗК"; на частину корпоративних прав у розмірі 50,3% від статутного капіталу ТОВ "Біланівський ГЗК", які опосередковано належать ОСОБА_1 через Ferrexpo AG (Феррекспо АГ). У решті задоволення апеляційних скарг - відмовлено.
12.          Суд апеляційної інстанції врахував вказівки Верховного Суду, що містяться у постанові суду касаційної інстанції від 18.03.2024 у цій справі, та виходив з того, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню через порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме статті 342 ГПК України щодо належного повідомлення Компанії Ferrexpo AG та інших третіх осіб. 
13.          Суд апеляційної інстанції, керуючись нормою пункту 2 частини першої статті 275 ГПК України, виснував, що по суті скарга на дії державного виконавця підлягає задоволенню повністю. 
14.          Апеляційний господарський суд з урахуванням набрання законної сили ухвали Господарського суду міста Києва від 03.03.2023 у справі № 910/268/23 (за результатами апеляційного та касаційного перегляду) відхилив доводи скаржників про правомірність дій ДВС і рішення в розумінні Закону України "Про виконавче провадження" та частини третьої статті 327 ГПК України. 
15.          Суд апеляційної інстанції також врахував правові позиції, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 910/7310/20 та Верховного Суду від 29.04.2021 у справі № 686/3941/19, від 20.05.2019 у справі № 175/84/18, та  дійшов висновку, що скарга в частині зобов`язання державного виконавця відкрити виконавче провадження за заявою стягувача не є втручанням в дискреційні повноваження виконавчої служби, а спрямоване на здійснення ефективного захисту порушеного права заявника, тому така вимога є правомірною. 
16.          30.05.2024 Ferrexpo AG (Феррекспо АГ) звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати  в частині, якою задоволено скаргу Фонду на дії державного виконавця, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні скарги відмовити повністю. 
17.          В обґрунтування доводів та вимог касаційної скарги скаржник зазначає, що суд першої інстанції порушив вимоги частини другої статті 341 ГПК України, оскільки поновив строк Фонду на подачу скарги на дії державного виконавця за відсутності поважних причин, а суд апеляційної інстанції такому порушенню процесуального законодавства не надав належної оцінки. Скаржник вважає, що висновок суду першої інстанції в цій частині, з яким погодився суд апеляційної інстанції, суперечить висновкам, які викладені у постановах Верховного Суду від 24.10.2022 у справі № 910/18480/20, від 07.07.2022 у справі № 918/539/16, від 13.06.2023 у справі № 638/5995/16-ц, від 19.09.2023 у справах № 280/6931/22 та № 160/13574/22, та ухвалах Верховного Суду від 22.03.2023 у справі № 640/9792/20, від 20.09.2023 у справі № 752/7427/21.
18.          Скаржник також зазначає, що суд апеляційної інстанції порушив вимоги статті 2 ГПК України стосовно втручання в дискреційні повноваження службових та/або посадових осіб державної виконавчої служби, оскільки вважає, що відповідно до частини четвертої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" підставою для повернення виконавчого документу є не лише його невідповідність, а й інші підстави, тому саме на державного виконавця покладено повноваження перевірити відсутність умов, з огляду на які виконавчий документ підлягає поверненню і лише в разі, якщо такі умови відсутні - відкрити виконавче провадження. Скаржник посилається на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 17.04.2019 у справі № 809/853/16, від 09.02.2022 у справі № 286/3125/20, від 29.09.2022 у справі № 910/12460/21, від 07.04.2021 у справі № 465/7960/18-ц, щодо дискреційних повноважень. 
19.          Верховний Суд вивчив матеріали касаційної скарги і дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
20.          Згідно з частиною п`ятою статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
21.          У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
22.          Частиною першою статті 18 ГПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
23.          Згідно зі статтею 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
24.          Відповідно до частини першої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження", яка є загальною нормою по відношенню до статей 339 - 341 ГПК України рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
25.          За змістом підпункту а) частини першої статті 341 ГПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.
26.          Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (частина друга статті 341 ГПК України).
27.          За приписами частини другої статті 118 ГПК України скарги, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом, що не позбавляє скаржника, з урахуванням частини другої статті 341 ГПК України, права на звернення з клопотанням про поновлення такого строку.
28.          Верховний Суд неодноразово зазначав (зокрема, у постановах від 01.11.2023 у справі № 904/3734/20, від 15.02.2024 у справі № 909/524/19, від 19.03.2024 у справі № 909/992/19), що передумовою для розгляду скарги на дії чи бездіяльність державного, приватного виконавця по суті є встановлення факту подання цієї скарги у строк, передбачений частиною першою статті 341 ГПК України, або наявності відповідного клопотання та обставин для поновлення такого строку, якщо його було пропущено з поважних причин.
29.          Суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо прийняття скарги на дії державного виконавця до розгляду, яка була направлена до суду 10.04.2023 з порушенням процесуального строку, виходив з того, що Фонд про порушення прав дізнався 27.03.2023, тому подати скаргу мав не пізніше 06.04.2023, однак урахувавши конкретні обставини справи, суд визнав поважними причини пропуску строку для подання скарги та поновив цей строк. 
30.          Верховний Суд зазначає, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених ГПК України.
31.          Вирішуючи це питання, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку, і в залежності від встановленого - вирішити питання про поновлення або відмову у поновленні цього строку.
32.          Посилання скаржника стосовно порушення судом апеляційної інстанції вимог статті 2 ГПК України Верховним Судом не приймаються, оскільки зазначена норма права не передбачає дискреційні повноваження службових та/або посадових осіб державної виконавчої служби, а регулює завдання та основні засади господарського судочинства, якими є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави; суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, що було дотримано судом апеляційної інстанції під час перегляду ухвали суду першої інстанції.
33.          Відповідно до частини другої статті 293 ГПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
34.          Беручи до уваги конкретні обставини справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги Компанії Ferrexpo AG (Феррекспо АГ), оскільки правильне застосування судом першої інстанції норми частини другої статті 341 ГПК України та судом апеляційної інстанції норм статті 2 ГПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, тому відповідно до частини другої статті 293 ГПК України Верховний Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Керуючись нормами статей 234, 287, 290, частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
1.          Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 910/268/23 за касаційною скаргою Компанії Ferrexpo AG (Феррекспо АГ) на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2024.

2.          Касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуюча                                                                                          І. Кондратова

Судді                                                                                                          С. Бакуліна               

                                                                                     В. Студенець