УХВАЛА

09 січня 2024 року 
м. Київ

cправа №  904/4790/21 (904/6720/21) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Картере В.І. - головуючий, Огороднік К.М., Пєсков В.Г.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтана-естейт"
на постанову   Центрального апеляційного господарського суду від 22.11.2023 (колегія суддів у складі: Парусніков Ю.Б. - головуючий, Коваль Л.А.,               Чередко А.Є.)

у справі № 904/4790/21 (904/6720/21)
за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтана-естейт", Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах"
про визнання договорів недійсними,

в межах справи № 904/4790/21
про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтана-естейт"

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Монтана-естейт" 15.12.2023 подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.11.2023 у справі  № 904/4790/21 (904/6720/21) разом із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження. 

Здійснивши перевірку касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтана-естейт" та доданих до неї матеріалів, Верховний Суд дійшов висновку, що в прийнятті касаційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2023 у справі № 904/4790/21 (904/6720/21) про визнання недійсними правочинів, крім іншого, призначено судову експертизу документів про економічну діяльність підприємств й організацій, на вирішення якої поставлені наступні питання:
1)Чи підтверджується документально неспроможність ТОВ "Приватофис" станом на 01.02.2017 (дати укладення оспорюваних правочинів), з урахуванням фінансово-господарського стану, наявних доходів,  активів,  наявного та потенційного  прибутку від  їх використання, виконати зобов`язання перед АТ КБ "Приватбанк" за кредитними договорами №КП-457Г від 11.01.2011, №07/30/К від 17.04.2007, №09/01/К від 10.02.2009, №08/104/К від 17.12.2008, №08/105/К від 17.12.2008, №08/106/К від 17.12.2008, №08/107/К від 17.12.2008, №08/108/К від 17.12.2008, №08/109/К від 17.12.2008, №08/11/К від 17.12.2008, №08/111/К від 17.12.2008 року, у строки встановлені такими кредитними договорами?
2) Які значення мають коефіцієнт покриття, коефіцієнт забезпечення власними засобами у ТОВ "Приватофис" на 01.02.2017 (станом на дату укладення оспорюваних правочинів)?
3) З урахуванням відповіді на попереднє питання, чи знаходилось ТОВ "Приватофис" станом на 01.02.2017 у стані потенційного банкрутства (надкритичної (критичної) неплатоспроможності) відповідно до фінансової звітності?
4) Чи підтверджується документально розрахунок винагороди ТОВ "Приватофис" (в подальшому - ТОВ "Монтана-Естейт") за укладення та виконання договорів поруки за №01/02-17-1; №01/02-17-2; №01/02-17-3 від 01.02.2017?
5) Чи підтверджується документально відповідно до фінансової звітності  ТОВ "Приватофис" зменшення активів та/або збільшення ризиків неплатоспроможності  ТОВ "Приватофис" внаслідок укладення договорів поруки за №01/02-17-1; №01/02-17-2; №01/02-17-3 від 01.02.2017? Якщо відбулось зменшення активів, то за якими статтями балансу?
6) З урахуванням відповідей на попередні питання,  чи підтверджується документально відсутність економічної мети для ТОВ "Приватофис" при укладенні та виконанні договорів поруки за №01/02-17-1; №01/02-17-2; №01/02-17-3 від 01.02.2017?
7)Чи  підтверджується  документально  виникнення  фінансової  неспроможності  ТОВ "Монтана-Естейт" розрахуватись перед АТ КБ "Приватбанк" за кредитними договорами №КП-457Г від 11.01.2011, №07/30/К від 17.04.2007, №09/01/К від 10.02.2009, №08/104/К від 17.12.2008, №08/105/К від 17.12.2008, №08/1 Об/К від  17.12.2008, №08/107/К від 17.12.2008, №08/108/К від 17.12.2008, №08/109/К від 17.12.2008, №08/11/К від 17.12.2008,  №08/111/К від 17.12.2008 року у встановлені цими договорами строки, у зв`язку із укладенням договорів поруки за №01/02-17-1; №01/02-17-2; №01/02-17-3 від 01.02.2017?
Проведення судової комплексної (судової будівельно-оціночну експертизу та експертизу документів про економічну діяльність підприємств й організацій) експертизи у справі №904/4790/21(904/6720/21) доручено Київському науково-дослідному інституту  судових експертиз.

Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2023 у справі № 904/4790/21 (904/6720/21) в частині призначення експертизи. 

Центральний апеляційний господарський суд 22.11.2023 ухвалив постанову, якою ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2023 у справі № 904/4790/21 (904/6720/21) в частині призначення судової експертизи і зупинення провадження у справі скасовано, відмовлено у задоволенні клопотання про призначення судової економічної експертизи господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтана-естейт", в іншій частині ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2023 у справі № 904/4790/21 (904/6720/21) залишено без змін.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Монтана-естейт" у касаційній скарзі просить Верховний Суд скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.11.2023 у справі  № 904/4790/21 (904/6720/21), а ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2023 залишити без змін. 

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Основного Закону серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічні положення закріплено і в частині 1 статті 17 Господарського процесуального кодексу України за якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

За приписами частини 1 статті 304 Господарського процесуального кодексу України ухвали судів першої та апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу.

Предметом касаційного оскарження є постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали суду першої інстанції про призначення експертизи та зупинення провадження у справі.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Ухвали суду першої інстанції про призначення експертизи та зупинення провадження у справі (п.п. 11, 12 ч. 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України) після її перегляду в апеляційному порядку не належить до переліку судових рішень, на які учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки), мають право подати касаційну скаргу.

Верховний Суд зауважує, що положення пункту 11, 12 частини першої статті 255 ГПК України гарантують особі право саме на апеляційне оскарження ухвал суду першої інстанції про призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі, тоді як приписи статті 287 цього Кодексу виключають можливість оскарження таких ухвал до касаційного суду.

При цьому, результат апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції про призначення судової експертизи та про зупинення провадження у справі, правового значення при вирішенні питання про можливість касаційного оскарження таких ухвал не має.

Отже, оскільки постанова Центрального   апеляційного господарського суду від 22.11.2023 прийнята за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу про призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі, яка не входить до переліку ухвал, на які учасники справи мають право подати касаційну скаргу, тому вона не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomez de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Отже, у Верховного Суду є право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у ч. 1 ст. 293 ГПК України, і це повністю узгоджується з положеннями ст. 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

Враховуючи викладене, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтана-естейт" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.11.2023 у справі № 904/4790/21 (904/6720/21) на підставі пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 234, 235, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 904/4790/21 (904/6720/21) за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтана-естейт" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.11.2023.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          В. Картере

Судді                                                                                                    К. Огороднік 

                                                                                                    В. Пєсков