ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року 
м. Київ
cправа №  905/716/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кролевець    О.    А. - головуючий, Баранець    О.    М., Вронська    Г.    О.
за участю секретаря судового засідання - Грабовського    Д.    А.
та представників:
позивача - Холостенко    О.    В.
відповідача - ОСОБА_2
третьої особи    1 - не з`явився
третьої особи    2 - не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Комунального підприємства "Служба єдиного замовника" Авдіївської міської ради
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.09.2023 (головуючий суддя - Гетьман    Р.    А., судді - Склярук    О.    І., Хачатрян    В.    С.)
у справі №    905/716/22
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СТ ІНЖИНІРИНГ ГРУПП"
до Комунального підприємства "Служба єдиного замовника" Авдіївської міської ради
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1)    Фізична особа-підприємець Астахов Андрій Вікторович, 2)    Товариство з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС-БУДІНЖИНІРИНГ"
про стягнення 208    441,09 грн та розірвання договору

ВСТАНОВИВ:
У зв`язку з відпусткою судді Губенко    Н.    М. склад судової колегії суду касаційної інстанції змінився, що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2024.

Короткий зміст позовних вимог
1.          Товариство з обмеженою відповідальністю "СТ ІНЖИНІРИНГ ГРУПП" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Комунального підприємства "Служба єдиного замовника" Авдіївської міської ради про: стягнення 208    441,09 грн, з яких: 156    793,20 грн основної заборгованості, 26    117,88 грн пені, 2    203,70 грн 3% річних, 23    326,31 грн інфляційних втрат та розірвання Договору підряду №04-09/Б/8 від 17.02.2022.
2.          В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору підряду №04-09/Б/8 від 17.02.2022 "Капітальний ремонт квартири №    35 житлового будинку за адресою: Гагаріна, 5, м. Авдіївка Донецької області" щодо оплати вартості виконаних підрядних робіт. Разом з цим, щодо підстави розірвання укладеного між сторонами договору позивач посилається на абзац 4 п.11.2 договору.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції
3.          Рішенням Господарського суду Донецької області від 27.04.2023 у задоволенні позовних вимог ТОВ "СТ ІНЖИНІРИНГ ГРУПП" до КП "Служба єдиного замовника" Авдіївської міської ради відмовлено повністю.
4.          Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що роботи можливо вважати виконаними тоді, коли вони прийняті (перевірені як виконані) замовником. В даному випадку, прийняття робіт невід`ємно пов`язане не тільки з підписанням акту виконаних робіт, але і передачею виконавчої документації за п.9.2 Договору. За таких умов, наявність лише акту виконаних робіт за березень 2022 та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за березень 2022, не дає підстави вважати роботи виконаними, та як наслідок, виникнення обов`язку щодо їх оплати відповідачем. Окрім наведеного, суд зазначив, що відповідачем в якості доказу невиконання робіт було подано відеоматеріал, проте, інформація що відображена у відеоматеріалі не дозволяє встановити (співставити) обсяг виконаних робіт за договором. При цьому, проведення експертного дослідження за місцем знаходження об`єкта суд не вбачається за можливе в теперішній час, оскільки, об`єкт підряду знаходиться в зоні активних бойових дій, місто Авдіївка знаходиться під постійними обстрілами, та будь-які перебування в цій зоні становить крайню небезпеку для людей, в даному випадку - експерта, а відтак, судом не призначена експертиза за власної ініціативи. Також суд зазначив, що зі змісту п.11.2 договору не вбачається право позивача, як підрядника, самостійно ініціювати розірвання договору, вказаний пункт надає відповідачу (замовнику) право на розірвання договору. Разом з цим, припущення позивача у відсутності в подальшому необхідності або можливості завершення виконаних робіт, передбачених договором, не обґрунтовано взагалі будь-якими матеріально-правовими нормами у цій справі.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
5.          Постановою Східного апеляційного господарського суду від 13.09.2023 рішення Господарського суду Донецької області від 27.04.2023 скасовано в частині відмови у стягненні основної заборгованості, пені, 3% річних та інфляційних втрат. В цій частині ухвалено нове рішення, яким стягнуто з КП "Служба єдиного замовника" Авдіївської міської ради на користь ТОВ "СТ ІНЖИНІРИНГ ГРУПП" заборгованість за Договором підряду №    04-09/Б/8 від 17.02.2022 у загальному розмірі 200    123,60 грн, з яких: 156    793,20 грн основної заборгованості, 23    970,03 грн пені, 1    894,41 грн 3% річних, 17    465,96 грн інфляційних втрат. Стягнуто з КП "Служба єдиного замовника" Авдіївської міської ради на користь ТОВ "СТ ІНЖИНІРИНГ ГРУПП" судові витрати. В решті рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог залишено без змін.
6.          Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суперечність позицій сторін у спірних правовідносинах полягає перш за все у різному тлумаченні умов укладеного договору, а саме: на думку позивача, відповідач мав сплачувати частково виконані роботи у випадку підписання акту виконаних робіт та складання довідки (п.4.1 договору), та, напроти, відповідач вважає, що оплата має бути проведена тільки після виконання робіт, передбачених договором у повному обсязі (п.п. 9.1, 9.2 договору).
7.          Так, проаналізувавши умови пункту 4.1 укладеного між сторонами Договору, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що обов`язок з оплати виконаних робіт виникає у замовника на підставі підписаного акту виконаних робіт та довідки про вартість робіт.
8.          В той час за висновками суду апеляційної інстанції, Розділ 9 Договору "Здача та приймання робіт", а саме пункти 9.1 і 9.2 стосуються порядку здачі та приймання робіт саме після виконання підрядником всіх робіт за об`єктом, та не конкретизують порядок оплати вартості робіт, визначений пунктом 4.1 Договору.
9.          Апеляційний господарський суд встановив, що відповідач під час розгляду справи у суді як першої, так і апеляційної інстанції не заперечував підписання ним Акту №    1 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2022 року за формою №    КБ-2в та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за березень 2022 року за формою №    КБ-3 на загальну вартість 156    793,20 грн без будь-яких зауважень. Відтак суд дійшов висновку, що відповідач своїми діями, а саме підписанням зазначених документів, погодив обсяг та вартість виконаних позивачем робіт.
10.          При цьому, апеляційний господарський суд зазначив, що обов`язок підрядника щодо надання замовнику виконавчої схеми з нанесенням розмірів, зазначенням та розрахунками основних елементів та показників за об`єктом, а також оформленої та підписаної виконавчої документації за п.9.1 Договору, стосується виконання всіх робіт за об`єктом, та не звільняє відповідача від обов`язку оплатити частину виконаних робіт за підписаним актом та довідкою.
11.          З огляду на наведене колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що відповідачем дійсно були порушені норми та приписи чинного законодавства в частині своєчасності оплати за виконані роботи за Договором підряду №    04-09/Б/8 від 17.02.2022 на суму 156    793,20 грн, тому позов в частині стягнення основної заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі.
12.          Також перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені за період з 11.03.2022 по 29.08.2022 на суму 26    117,88 грн, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вказаний розрахунок пені позивачем зроблено без урахування відстрочки платежу до 25 календарних днів, передбаченої пунктом п.4.1 Договору, у зв`язку з чим, здійснивши власний перерахунок заявленої до стягнення суми пені, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що обґрунтованими є позовні вимоги щодо стягнення пені за період з 05.04.2022 по 29.08.2022 у розмірі 23    970,03 грн.
13.          Стосовно заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 2    203,70 грн та інфляційних втрат в сумі 23    326,31 грн суд апеляційної інстанції зазначив, що з наданого позивачем розрахунку вбачається, що останній зроблено без врахування п.4.1 Договору, яким передбачено відстрочку платежу до 25 календарних днів. Відтак, суд апеляційної інстанції, зробивши перерахунок 3% річних та інфляційних втрат з урахуванням п.4.1 Договору, дійшов висновку, що, обґрунтованими є позовні вимоги за період з 05.04.2022 по 29.08.2022 в частині стягнення 3% річних у розмірі 1    894,41 грн та інфляційних втрат у розмірі 17    465,96 грн.
14.          Стосовно позовної вимоги про розірвання Договору підряду №    04-09/Б/8 від 17.02.2022 на підставі абзацу 4 пункту 11.2 вказаного договору, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначила, що на підставі зазначеного положення, право ініціювати розірвання договору належить саме замовнику (відповідачу), а не підряднику (позивачу). При цьому, доводи позивача про те, що відсутня необхідність у продовженні робіт за договором з огляду на можливе повне знищення об`єкта є припущенням, не підтверджується належними доказами та не може слугувати підставою для розірвання договору. Також суд апеляційної інстанції зазначив, що позивачем також не доведено існування підстав та умов для розірвання договору в судовому порядку у зв`язку з істотним порушенням договору іншою стороною (ч.2 ст.651 Цивільного кодексу України) чи істотною зміною обставин (ст.652 Цивільного кодексу України). З огляду на наведене суд апеляційної інстанції погодився з висновками місцевого господарського суду щодо відмови у задоволенні позовної вимоги про розірвання Договору підряду №    04-09/Б/8 від 17.02.2022 "Капітальний ремонт квартири №35 житлового будинку за адресою: Гагаріна, 5, м.Авдіївка Донецької області".

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів
15.          Комунальне підприємство "Служба єдиного замовника" Авдіївської міської ради звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою в якій просить скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.09.2023, а рішення Господарського суду Донецької області від 27.04.2023 залишити в силі.
16.          У касаційній скарзі скаржник не погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для стягнення з відповідача суми основної заборгованості, а також нарахованих пені, 3% річних та інфляційних втрат, при цьому, обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), скаржник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування положень частини першої статті 509, частини першої статті 526, частини першої статті 629, частин першої-другої статті 837, частини першої статті 853, частини першої статті 854 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), частини другої статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), у подібних правовідносинах.

Позиція інших учасників справи
17.          Позивач подав відзив на касаційну скаргу у якому останній не погоджується з доводами касаційної скарги, вважає їх безпідставними і необґрунтованими, просить у задоволенні касаційної скарги відмовити.
18.          Інші учасники справи не надали відзивів на касаційну скаргу, що відповідно до частини третьої статті 295 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваних судових рішень.

Розгляд клопотань
19.          01.11.2023 і 26.11.2023 на адресу Верховного Суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "СТ ІНЖИНІРИНГ ГРУПП" про залишення касаційної скарги без руху, в якому останнє зазначило про невідповідність суми сплаченого скаржником судового збору за подання касаційної скарги положенням Закону України "Про судовий збір", у зв`язку з чим позивач просив залишити касаційну скаргу без руху.
20.          Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
21.          Відповідно до частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються: 1) докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності; 2) документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
22.          При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у справі №    905/716/22 за касаційною скаргою Комунального підприємства "Служба єдиного замовника" Авдіївської міської ради на постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.09.2023 недоліків щодо форми і змісту касаційної скарги Верховним Судом не виявлено.
23.          З огляду на викладене Верховний Суд не вбачає підстав для задоволення клопотань ТОВ "СТ ІНЖИНІРИНГ ГРУПП" про залишення касаційної скарги без руху після відкриття касаційного провадження.
24.          06.12.2023 відповідачем до Верховного Суду подано клопотання про зупинення виконання оскаржуваної постанови, яке обґрунтоване тим, що 27.11.2023 державним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання оскаржуваного судового рішення, а можливе задоволення касаційної скарги унеможливить поворот виконання судового рішення.
25.          Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення поданого клопотання з огляду на наступне.
26.          Повноваження суду стосовно зупинення виконання судового рішення унормовано частиною першою статті 332 ГПК України, відповідно до якої суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
27.          Однак необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права на доступ до суду.
28.          Заява про зупинення виконання судових рішень повинна містити не лише посилання на правові норми, що надають суду можливість здійснити таку процесуальну дію, а й бути обґрунтованою посиланням на конкретні обставини (утруднення повторного розгляду справи, перешкоди у здійсненні повороту виконання, запобігання порушенню прав осіб, які брали/не брали участі у розгляді справи, але рішенням суду вирішено питання про їх права та обов`язки) та наявністю доказів в підтвердження таких обставин (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 28.10.2019 у справі №    904/94/19).
29.          Суд має право зупинити виконання (дію) судових рішень, зокрема, якщо кінцеве рішення невідворотне та його негайне виконання може завдати значної шкоди. При цьому сторона, проти якої ухвалено судове рішення у справі, має обґрунтувати свою заяву/клопотання належним чином і навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень або зупинення їх дії у разі, якщо вони будуть скасовані.
30.          Так, проведення виконавчих дій не є безумовною підставою для зупинення судом касаційної інстанції виконання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанцій, що набрала законної сили і є обов`язковою до виконання (ст. 129-1 Конституції України, ст. 326 ГПК України), а у випадку, якщо скаржник вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення порушено його права, останній як сторона виконавчого провадження має право звернутися до суду із скаргою в порядку, встановленому розділом VI ГПК України.
31.          При цьому у разі зміни або скасування судового рішення після його виконання статтею 333 ГПК України унормовано вирішення питання про поворот виконання рішення, постанови.
32.          10.12.2023 і 03.01.2024 позивачем до Верховного Суду подано клопотання про залишення без розгляду всіх документів, які були підписані та подані до суду представником відповідача - ОСОБА_2 та недопущення вказаного представника до участі в судових засіданнях.
33.          Вказане клопотання мотивоване тим, що з 06.11.2023 тимчасово виконуючим обов`язки директора Комунального підприємства "Служба єдиного замовника" Авдіївської міської ради є ОСОБА_1, який, як вбачається з матеріалів справи, не уповноважував ОСОБА_2 на здійснення представництва інтересів Комунального підприємства "Служба єдиного замовника" Авдіївської міської ради в суді.
34.          Перевіривши доводи, наведені у зазначеному клопотанні позивача Верховний Суд зазначає таке.
35.          Як вбачається із матеріалів справи, 10.01.2024 виконуючим обов`язки директора Комунального підприємства "Служба єдиного замовника" Авдіївської міської ради ОСОБА_1 було подано письмові пояснення щодо представництва інтересів підприємства ОСОБА_2 з яких вбачається, що при видачі довіреності від 07.12.2023 на ім`я вказаного представника, копія якої наявна в матеріалах справи, було допущено технічну помилку у зазначенні прізвища та ініціалів директора, у зв`язку з чим до пояснень відповідачем було долучено копію Наказу від 07.12.2023 №    68 "Про представництво" та копію довіреності від 07.12.2023, згідно з якими виконуючим обов`язки директора Комунального підприємства "Служба єдиного замовника" Авдіївської міської ради ОСОБА_1 уповноважено ОСОБА_2 здійснювати представництво інтересів підприємства, зокрема у Верховному Суді.
36.          Згідно з частинами першою, третьою 1, 3 статті 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.
37.          Частинами першою, третьою статті 56 ГПК України визначено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
38.          Згідно з частиною першою статті 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
39.          За приписами пункту 1 частини першої статті 60 ГПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.
40.          Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами (частина третя статті 60 ГПК України).
41.          За змістом частини третьої статті 244 ЦК України, довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.
42.          Частиною першою статті 249 ЦК України передбачено, що особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. При цьому, закон зобов`язує особу, яка видала довіреність і згодом скасувала її, негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність (частина друга статті 249 ЦК України).
43.          Враховуючи наведене, колегія суддів критично сприймає доводи позивача викладені у клопотанні від 10.12.2023 і від 03.01.2024 (які також були висловлені представником позивача в судових засіданнях) про неналежність доказів наявності повноважень ОСОБА_2 представляти інтереси Комунального підприємства "Служба єдиного замовника" Авдіївської міської ради у Верховному Суді.
44.          Також, 03.01.2024 від представника позивача надійшло клопотання про постановлення окремої ухвали у справі №    905/716/22, яке аргументовано, зокрема тим, що начальником юридичної служби Комунального підприємства "Служба єдиного замовника" Авдіївської міської ради - ОСОБА_2 було надано до суду довіреність від 07.12.2023 у тексті якої зазначено, що "Цією довіреністю Комунальне підприємство "Служба єдиного замовника" Авдіївської міської ради в особі директора ОСОБА_3….", однак за доводами заявника, ОСОБА_3 не міг видати вказану довіреність, оскільки на момент її видачі був звільнений, а на його посаду було призначено виконуючого обов`язки ОСОБА_1. Вказане, на думку заявника, свідчить про підробку документу, а саме довіреності від 07.12.2023, та наявності підстав вважати про вчинення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 366 Кримінального кодексу України, відповідальність за яке встановлена частиною другою статті 400-1 Кримінального кодексу України.
45.          Відповідно до частини першої статті 246 ГПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.
46.          Частиною одинадцятою статті 246 ГПК України визначено, що окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, який повинен надати суду відповідь про вжиті ним заходи у визначений в окремій ухвалі строк.
47.          Аналіз положень наведеної статті ГПК України дає підстави для висновку, що окрема ухвала суду є процесуальним засобом необхідного належного реагування (судового впливу) на порушення законності, а також на причини та умови, що цьому сприяли, які виявлені ним саме під час судового розгляду. Постановлення такої ухвали є правом, а не обов`язком суду.
48.          В даному випадку Верховний Суд не вбачає правових підстав для постановлення окремої ухвали, передбаченої статтею 246 ГПК України, з огляду на те, що до компетенції суду касаційної інстанції не належить встановлення наявності або відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого Кримінальним кодексом України. Крім того, з урахуванням висновків, до яких Суд дійшов під час касаційного розгляду цієї справи (зокрема у пунктах 35-43 цієї постанови), а також результатів розгляду касаційної скарги (про що детальніше зазначено нижче у цій постанові), встановлення наведених заявником порушень знаходяться поза межами предмета перевірки у цьому касаційному провадженні.

Фактичні обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій
49.          17.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "СТ ІНЖИНІРИНГ ГРУПП" (підрядник) та КП "СЄЗ" Авдіївської міської ради (замовник) було укладено Договір підряду №    04-09/Б/8 "Капітальний ремонт квартири №    35 житлового будинку за адресою: Гагаріна, 5, м.    Авдіївка Донецької області", відповідно до п.1.1. якого замовник доручає, а підрядник бере на себе зобов`язання виконати "Капітальний ремонт квартири №    35 житлового будинку за адресою: Гагаріна, 5, м.    Авдіївка Донецької області".
50.          Розділом 2 Договору, сторони визначили ціну договору - 402    051,43 грн з ПДВ.
51.          Пунктом 2.2. Договору визначено, що роботи виконуються з матеріалів підрядника по згодженому переліку та цінам.
52.          Відповідно до п.3.1. Договору підрядник зобов`язаний виконувати роботи відповідно до вимог замовника, проектно-кошторисної документації, будівельних норм і правил, графіка виконання робіт.
53.          Згідно з п.3.2. Договору підрядник зобов`язаний приступити до робіт згідно календарного графіку виконання робіт.
54.          Пунктом 3.4 Договору встановлено, що замовник здійснює технічний нагляд за якістю, обсягами та вартістю виконаних робіт за кошторисом.
55.          Розділом 4 зазначеного Договору передбачено, що замовник оплачує виконані роботи за договором на підставі Акта приймання виконаних будівельних робіт по формі КБ-2в. Розрахунки за виконані роботи здійснюються на умовах відстрочки платежу до 25 календарних днів з дня підписання сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт по формі №    КБ-2в, Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою №    КБ-3.
56.          Згідно з п.5.1. Договору роботи по предмету договору розпочинаються та закінчуються згідно календарного графіку виконання робіт.
57.          Пунктом 8.2.1. Договору визначено, що підрядник має право одержувати оплату за виконані роботи в розмірах та в строки передбачені цим договором.
58.          У пункті 8.2.3. Договору сторони погодили, що підрядник має право вимагати від замовника повного виконання зобов`язань за цим договором.
59.          Замовник зобов`язується своєчасно та в повному обсязі проводити розрахунки з підрядником (п.8.3.2. Договору).
60.          Відповідно до п.9.1. Договору підрядник на протязі 2-х календарних днів, але не пізніше 10 робочих днів з моменту закінчення робіт, а саме виконання всіх робіт за об`єктом, складає у 2-х примірниках, підписує, закріплює печаткою зі свого боку та направляє для розгляду та підписання замовнику акти приймання виконаних будівельних робіт (форма №    КБ-2в), Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма №    КБ-3), виконавчі схеми з нанесенням розмірів, зазначенням та розрахунками основних елементів та показників за об`єктом, а також оформлену та підписану у встановленому порядку виконавчу документації згідно ДБН А.3.1-5:2016.
61.          Згідно з п.9.2. Договору роботи вважаються прийнятими з моменту підписання з боку підрядника та замовника Акта приймання виконаних будівельних робіт по формі №    КБ-2в, Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою №    КБ-3 та передачі підрядником замовнику оформленої та підписаної у встановленому порядку виконавчої документації згідно ДБН А.3.1-5:2016, виконавчої схеми, завірених копій документів, що підтверджують якість використовуваних матеріалів (паспорти якості, сертифікати, тощо).
62.          Пунктом 11.2. Договору визначено, що замовник має право розірвати цей договір у випадку настання однієї або декількох обставин, зокрема, у будь який час до закінчення роботи відмовитися від договору, виплативши підрядникові плату пропорційно частині виконаної роботи.
63.          У пункті 12.1. Договору сторони погодили, що за порушення умов договору винна сторона сплачує другій стороні договору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загальної суми договору за кожен календарний день порушення разом з нарахуванням інфляційних витрат на суму пені згідно з ст.625 ЦК України.
64.          11.03.2022 ТОВ "СТ ІНЖИНІРИНГ ГРУПП" та КП "СЄЗ" Авдіївської міської ради та ФОП Астахов Андрій Вікторович (технічний нагляд за об`єктом будівництва) підписали Акт №    1 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2022 року за формою №    КБ-2в на загальну вартість 156    793, 20 грн.
65.          Також, ТОВ "СТ ІНЖИНІРИНГ ГРУПП" та КП "СЄЗ" Авдіївської міської ради підписали довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за березень 2022 року за формою №    КБ-3 на загальну вартість 156    793,20 грн.
66.          Позивачем 15.08.2022 було направлено на електронну адресу відповідача додаткову угоду про розірвання договору підряду "Капітальний ремонт квартири №    35 житлового будинку за адресою: Гагаріна, 5, м. Авдіївка Донецької області".
67.          В подальшому, позивач надіслав 21.08.2022 на електронну адресу КП "СЄЗ" Авдіївської міської ради претензію за вих.№    3 від 19.08.2022 про здійснення оплати за виконану роботу.
68.          29.08.2022 представник ТОВ "СТ ІНЖИНІРИНГ ГРУПП" - адвокат Холостенко    О.    В. направив на електронну адресу КП "СЄЗ" Авдіївської міської ради адвокатський запит №    21 від 29.08.2022, в якому просив надати інформацію стосовно виконання умов договору підряду №    04-09/Б/8 від 17.02.2022 "Капітальний ремонт квартири №35 житлового будинку за адресою: Гагаріна, 5, м. Авдіївка Донецької області" в частині оплати за фактично виконані роботи, які прийняті КП "СЄЗ" Авдіївської міської ради 11.03.2022 на суму 156    793,20 грн.
69.          За результатами розгляду претензії КП "СЄЗ" Авдіївської міської ради зазначило, що на підприємстві відсутні належним чином оформлені документи, а саме: Акт №    1 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2022 року за формою №    КБ-2в; Підсумкова відомість ресурсів, Об`єкт: Капітальний ремонт квартири №    35 житлового будинку за адресою: Гагаріна, 5, м. Авдіївка Донецької області; Розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису №    02-01-01 на Капітальний ремонт квартири №    35 житлового будинку за адресою: Гагаріна, 5, м. Авдіївка Донецької області; Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за березень 2022 року за формою №    КБ-3. Розрахунки за договором проводяться виключно на підставі оформленої здачі усіх робіт згідно додатків і підписання документів за формами КБ-2в та КБ-3.
70.          Позивач вважає, що дії КП "СЄЗ" Авдіївської міської ради спрямовані на безпідставне невиконання умов договору підряду №    04-09/Б/8 від 17.02.2022 в частині оплати за фактично виконані роботи, які прийняті та погодженні, що і стало підставою для звернення до суду з позовом.

Позиція Верховного Суду
71.          Перевіривши повноту встановлення судами попередніх інстанцій обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі та відзиві, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга Комунального підприємства "Служба єдиного замовника" Авдіївської міської ради підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
72.          Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (1). Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (2). У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається (3). Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (4)
73.          Постанова суду апеляційної інстанції у справі, яка переглядається оскаржується в частині висновків щодо наявності підстав для стягнення з відповідача основної заборгованості за договором та нарахованих пені, 3% річних та інфляційних втрат, відповідно, висновки суду апеляційної інстанції в частині відсутності підстав для розірвання Договору підряду №04-09/Б/8 від 17.02.2022 не є предметом касаційного перегляду у цій справі.
74.          Підставою для відкриття касаційного провадження у цій справі скаржник зазначає пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України і таке обґрунтування полягає у відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування частини першої статті 509, частини першої статті 526, частини першої статті 629, частин першої-другої статті 837, частини першої статті 853, частини першої статті 854 ЦК України та частини другої статті 193 ГК України у подібних правовідносинах.
75.          Відповідно до приписів пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
76.          За змістом пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України, наведені положення спрямовані на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію правовідносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.
77.          Отже, по-перше, слід з`ясувати відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах та наявність/відсутність неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
78.          Разом з цим, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України, крім встановлення відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, обов`язковому дослідженню підлягає також питання щодо необхідності застосування таких правових норм для вирішення спору з огляду на встановлені фактичні обставини справи.
79.          Крім того, під час вирішення питання наявності/відсутності висновку Верховного Суду щодо питань застосування тих чи інших норм права процесуальний закон передбачає необхідність оцінювання правовідносин на предмет їх подібності.
80.          З цією метою суд насамперед має визначити, які правовідносини є спірними, після чого застосувати змістовий критерій порівняння, а за необхідності - також суб`єктний і об`єктний критерії. З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків сторін спору) є основним, а два інші - додатковими. Суб`єктний і об`єктний критерії матимуть значення у випадках, якщо для застосування норми права, яка поширюється на спірні правовідносини, необхідним є специфічний суб`єктний склад цих правовідносин або їх специфічний об`єкт. Такий правовий висновок викладено у пунктах 96, 97 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі №    233/2021/19.
81.          Так, під час касаційного розгляду цієї справи Судом встановлено, що Верховний Суд здійснював касаційний розгляд справи №    922/2101/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована механізована колона №    23" до Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову на стороні відповідача - Управління з будівництва, ремонту та реконструкції Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради, про стягнення 1    262    404,    39 грн заборгованості у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати виконаних робіт за Договором про закупівлю робіт №    894 від 26.10.2020, за умовами якого підрядник зобов`язався виконати роботи з капітального ремонту комплексу транспортних споруд відповідно до проектно-кошторисної документації та тендерної документації, а замовник - прийняти ці роботи та оплатити їх.
82.          Ураховуючи критерії подібності правовідносин, про які зазначено вище, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначає про подібність правовідносин у справі №    922/2101/21 та у справі, яка розглядається.
83.          Верховний Суд переглядаючи судові рішення у справі №    922/2101/21 у постанові від 20.09.2022 висловив правову позицію щодо застосування наведених вище положень ЦК України і ГК України, які, зокрема, регулюють правовідносини сторін за договорами будівельного підряду, зазначивши таке:
"27. Відповідно до статті 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.
28. У розумінні наведеної норми основним предметом договору будівельного підряду є результат будівельних робіт - завершений будівництвом об`єкт або закінчені будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації на замовлення замовника, а не процес виконання робіт чи діяльність підрядника на створення об`єкта та його здачу. Додатковим предметом будівельного підряду можуть бути нерозривно пов`язані із місцезнаходженням об`єкта проектні та пошукові роботи щодо розробки за завданням замовника проектної або іншої технічної документації та/або виконання пошукових робіт. Такі висновки викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі №    910/22058/17.
29. Судами попередніх інстанцій встановлено, що сторони у пункті 1.2 договору погодили, що кількісні характеристики виконуваних за цим договором робіт визначаються відповідно до проєктно-кошторисної документації, 1 робота.
30. Тобто, предметом укладеного між сторонами договору будівельного підряду є результат роботи - закінчені роботи, відповідно до проектно-кошторисної документації та тендерної документації. При цьому сторони узгодили, що весь перелік робіт, виконуваних за цим договором, є 1 робота.
31. Відповідно до статті 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.
32. У частині четвертій статті 879 ЦК України визначено, що оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.
33. Замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття (частина перша статті 882 ЦК України).
34. У постанові Верховного Суду від 12.10.2018 у справі №    927/603/17 зазначено, що судами встановлено, що договором не передбачено як обов`язку замовника прийняти окремі етапи та/або окремі види робіт, виконані до повного виконання підрядником всього визначеного проектно-кошторисною документацією обсягу робіт, так і обов`язку замовника здійснювати проміжні оплати поетапних робіт в міру їх виконання. Відтак, Верховним Судом зроблено висновок про те, що враховуючи приписи частини першої статті 854, частини четвертої статті 879, частини першої статті 882 ЦК України та умови договору, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованих висновків про відсутність у відповідача зобов`язання прийняти роботи, зазначені позивачем в акті № 2 прийняття виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року та зобов`язання оплатити такі роботи.
35. Умовами договору, укладеного між сторонами у цій справі, не передбачено авансові чи поетапні проміжні платежі. Положення договору підряду про те, що виконані роботи приймаються на підставі актів виконаних робіт (№ КБ-2в, КБ-3) (пункт 4.1), на підставі яких замовник здійснює оплату (пункт 4.2), враховуючи норму статей 854, 875, 879 ЦК України, не кореспондують обов`язку останнього оплатити відповідну частину виконаних робіт. Такий порядок оплати не був узгоджений сторонами умовами договору.
36. Висновок судів попередніх інстанцій про те, що склад, обсяг і вартість робіт підтверджуються актами виконаних робіт (№ КБ-2в, КБ-3) не спростовують того, що договором не передбачено оплати окремих робіт за договором, а не всієї роботи (пункт 1.2 договору). Відсутність умови про оплату після виконання всього комплексу робіт за наведеного правового регулювання спірних правовідносин (статті 854, 875, 879 ЦК України) не свідчить про те, що сторонами був узгоджений інший порядок оплати робіт. Протилежний висновок судів попередніх інстанцій здійснено без врахування наведених норм права, а тому визнається помилковим.
37. Крім того, судами попередніх інстанцій не встановлено, що договором підряду передбачено обов`язок замовника прийняти окремі етапи та/або окремі види робіт, виконані до повного виконання підрядником всього визначеного проектно-кошторисною документацією обсягу робіт зі сплатою вартості таких робіт.
38. Враховуючи наведене, суд касаційної інстанції погоджується з доводами скаржника про те, що обов`язок щодо сплати виконаних робіт у нього виникає після виконання підрядником всього переліку робіт, передбачених проектно-кошторисною документацією, за умови їх прийняття замовником або відсутності обґрунтованих заперечень щодо їх прийняття.
39. Водночас, відмовляючи у задоволенні позову суди попередніх інстанцій не зазначили, які умови (пункти) договору підряду передбачають як обов`язок замовника прийняти окремі етапи та/або окремі види робіт виконані до повного виконання підрядником всього визначеного проектно-кошторисною документацією обсягу робіт, так і обов`язок замовника здійснювати проміжні оплати поетапних робіт в міру їх виконання. При цьому висновок судів про те, що виходячи з обсягу та специфіки проведених робіт, зокрема, визначення в кошторисах та графіках виконаних робіт численних найменувань розділів будівельних робіт, кількісну характеристику кожного найменування, включених до розділів та їх вартість, виконувана позивачем робота є не цілісною, суперечить погодженим сторонами умовам договору про те, що весь перелік робіт, виконуваних за цим договором, є 1 робота.
40. Отже, суди попередніх інстанцій застосували, зокрема положення частини першої статті 882 Цивільного кодексу України без урахування висновків щодо її застосування, викладених у постановах Верховного Суду від 12.10.2018 у справі №927/603/17 та від 19.07.2022 у справі № 922/2212/21. Наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена у пункті 1 частини другої статті 287 ГПК України, отримала своє підтвердження.
41. За таких обставин, враховуючи те, що роботи, передбачені в актах приймання виконаних будівельних робіт № 1/11, 2/11, 3/11, 4/11, 5/11, 6/11, 7/11, 8/11, 9/11 за листопад 2020 року на загальну суму 1 262 404, 39 грн є лише частиною робіт, передбачених пунктами 1.1, 1.2, 5.3 договору № 894, позивач не може вважатися таким, що належним чином виконав свій обов`язок щодо передачі виконаних робіт, а відповідач відповідно до приписів статті 612 ЦК України не є таким, що прострочив оплату виконаних позивачем робіт за договором підряду, що свідчить про передчасність звернення позивача до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача 1    262    404,39 грн заборгованості за договором підряду".
84.          Як свідчить зміст судових рішень у цій справі місцевий господарський суд, відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача основної заборгованості та нарахованих пені, 3% річних і інфляційних втрат, виходив з того, що невід`ємною частиною договору підряду є календарний план виконання підрядних робіт, згідно з яким: 1) у період з 20.02.2022 по 25.02.2022 має бути виконано знімання шпалер простих та поліпшених, розбирання цегляних перегородок, розбирання покриттів підлог, розбирання цементних покриттів підлог, демонтаж дверних коробок, демонтаж вимикачів, розеток; 2) у період з 26.02.2022 по 30.03.2022 має бути виконано улаштування бетонної стяжки; 3) у період з 26.03.2022 по 10.04.2022 мають бути виконані сантехнічні роботи; 4) у період з 05.04.2022 по 17.04.2022 має бути виконано улаштування каркасу, укладання мінвати, обшивка гіпсокартоном, шпатлювання, фарбування; 5) у період з 15.04.2022 по 28.04.2022 має бути здійснено улаштування керамічної плитки, лінолеуму, улаштування підвіконня; 6) у період з 29.04.2022 по 30.04.2022 має бути вивезено сміття.
85.          При цьому, акт виконаних робіт за березень, складений 11.03.2022, що за періодом виконання робіт, передбачених календарним планом мав охоплювати 1 етап та 2 етап (повністю або частково).
86.          Місцевий господарський суд зазначив, що в ході розгляду справи, жоден з учасників не надав суду пояснень, який обсяг робіт (в тому числі черговості виконання), що був передбачений календарним планом був виконаний фактично.
87.          За висновками суду першої інстанції, за приписами п.4.1 договору, на який власне і посилається позивач, оплаті підлягають виконані роботи, тобто, такі, що прийняті замовником. Разом з цим, роботи можливо вважати виконаними тоді, коли вони прийняті (перевірені як виконані) замовником. В даному випадку, прийняття робіт невід`ємно пов`язане не тільки з підписання акту виконаних робіт, але ж і передачею виконавчої документації за п.9.2 договору.
88.          За висновками місцевого господарського суду, наявність лише акту виконаних робіт за березень 2022 року та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за березень 2022 року, не дає підстави вважати роботи виконаними, та як наслідок, виникнення обов`язку щодо їх оплати відповідачем.
89.          Натомість суд апеляційної інстанції дійшов протилежних висновків щодо настання обов`язку замовника зі здійснення оплати вартості частково виконаних робіт за договором.
90.          Так, апеляційний господарський суд зазначив, що відповідно до п.4.1 Договору замовник оплачує виконані роботи за договором на підставі Акта приймання виконаних будівельних робіт по формі КБ-2в. Розрахунки за виконані роботи здійснюються на умовах відстрочки платежу до 25 календарних днів з дня підписання сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт по формі №КБ-2в, Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою №КБ-3.
91.          В той час Розділом 9 Договору "Здача та приймання робіт", а саме п.9.1., визначено обов`язок підрядника, саме з моменту виконання всіх робіт за об`єктом, протягом встановленого строку скласти, підписати та направити для розгляду замовнику визначені договором акти, довідки, виконавчі схеми, а також виконавчу документацію. Пунктом 9.2 Договору встановлено, що роботи вважаються прийнятими з моменту підписання з боку Підрядника та Замовника Акту приймання виконаних будівельних робіт по формі № КБ-2в, Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою № КБ-3 та передачі Підрядником Замовнику оформленої та підписаної у встановленому порядку виконавчої документації згідно ДБН А.3.1-5:2016, виконавчої схеми, завірених копій документів, що підтверджують якість використовуваних матеріалів (паспорти якості, сертифікати, тощо).
92.          Тобто, за висновками суду апеляційної інстанції, обов`язок з оплати виконаних робіт виникає у замовника на підставі підписаного акту виконаних робіт та довідки про вартість робіт, згідно пункту 4.1 Договору, а зазначені у пунктах 9.1 і 9.2 Договору положення стосуються порядку здачі та приймання робіт саме після виконання підрядником всіх робіт за об`єктом, та не конкретизують порядок оплати вартості робіт, визначений пунктом 4.1 Договору.
93.          Суд апеляційної інстанції зауважив, що відповідач під час розгляду справи у суді як першої, так і апеляційної інстанції не заперечив підписання ним Акту №    1 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2022 року за формою №    КБ-2в та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за березень 2022 року за формою №    КБ-3 на загальну вартість 156    793,20 грн без будь-яких зауважень. Таким чином, відповідач своїми діями, а саме підписанням зазначених документів, погодив обсяг та вартість виконаних позивачем робіт. При цьому, обов`язок підрядника щодо надання замовнику виконавчої схеми з нанесенням розмірів, зазначенням та розрахунками основних елементів та показників за об`єктом, а також оформленої та підписаної виконавчої документації за п.9.1 Договору, стосується виконання всіх робіт за об`єктом, та не звільняє відповідача від обов`язку оплатити частину виконаних робіт за підписаним актом та довідкою.
94.          З огляду на наведене, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що відповідачем були порушені норми та приписи чинного законодавства в частині своєчасності оплати за виконані роботи за Договором підряду №    04-09/Б/8 від 17.02.2022 на суму 156    793,20 грн, тому позов в частині стягнення основної заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі, а в частині нарахованих пені, 3% річних і інфляційних втрат підлягає задоволенню згідно перерахунку суду.
95.          Однак, з огляду на наведену в пункті 79 цієї постанови правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 20.09.2022 у справі №    922/2101/21 (від якої Суд не вбачає підстав для відступу), Верховний Суд не погоджується з наведеними висновками суду апеляційної інстанції та зазначає, що за умови не встановлення судами, що договором підряду передбачено обов`язок замовника прийняти окремі етапи та/або окремі види робіт, які виконані до повного виконання підрядником всього визначеного проектно-кошторисною документацією обсягу робіт, обов`язок щодо сплати виконаних робіт у замовника виникає після виконання підрядником всього переліку робіт, передбачених проектно-кошторисною документацією, за умови їх прийняття замовником або відсутності обґрунтованих заперечень щодо їх прийняття.
96.          За таких обставин, враховуючи те, що роботи, визначені в Акті № 1 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2022 року за формою № КБ-2в на загальну вартість 156    793,20 грн є лише частиною робіт, передбачених спірним договором, позивач не може вважатися таким, що належним чином виконав свій обов`язок щодо передачі виконаних робіт, а відповідач відповідно до приписів статті 612 ЦК України не є таким, що прострочив оплату виконаних позивачем робіт за договором підряду, що свідчить про передчасність звернення позивача до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача 156    793,20 грн заборгованості за договором підряду, та відповідно, нарахованих на вказану заборгованість пені, 3% річних та інфляційних втрат.
97.          З урахуванням наведених вище приписів законодавства, а також фактичних обставин цієї справи Верховний Суд вважає правильним у спірних правовідносинах саме висновок місцевого господарського суду, який повністю узгоджується із висновком Верховного Суду, який викладено у постанові від 20.09.2022 у справі №    922/2101/21.
98.          За змістом частин першої, другої, п`ятої статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
99.          Оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції у цій справі наведеним вимогам не відповідає, що підтверджує аргументи касаційної скарги.
100.          Враховуючи наведене, Суд зазначає, що судом апеляційної інстанції помилково було скасовано законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення основної заборгованості, пені, 3% річних та інфляційних втрат, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню у відповідній частині, а рішення суду першої інстанції має бути залишене в силі. 

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
101.          Відповідно до пункту 4 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.
102.          Згідно зі статтею 312 ГПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
103.          Оскільки під час здійснення касаційного провадження у цій справі установлено, що постановою апеляційного господарського суду від 13.09.2023 було частково скасовано законне і обґрунтоване рішення місцевого господарського суду від 27.04.2023, колегія суддів Верховного Суду, керуючись наведеними приписами ГПК України, дійшла висновку про скасування оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції у відповідній частині і про залишення в силі рішення господарського суду першої інстанції.

Розподіл судових витрат
104.          Враховуючи викладене, судовий збір за розгляд касаційної скарги на підставі статті 129 ГПК України покладається на позивача у справі.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 312, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:
1.          Касаційну скаргу Комунального підприємства "Служба єдиного замовника" Авдіївської міської ради задовольнити.
2.          Постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.09.2023 у справі №    905/716/22 в частині задоволення позовних вимог та розподілу судових витрат - скасувати, а рішення Господарського суду Донецької області від 27.04.2023 у справі №    905/716/22 у відповідній частині залишити в силі.
3.          В решті постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.09.2023 у справі №    905/716/22 залишити без змін.
4.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СТ ІНЖИНІРИНГ ГРУПП" (86060, Донецька обл., м. Авдіївка, вул. Гагаріна, буд. 18, кв. 50, код ЄДРПОУ 40316954) на користь Комунального підприємства "Служба єдиного замовника" Авдіївської міської ради (86060, Донецька обл., м. Авдіївка, вул. Молодіжна, буд. 3, код ЄДРПОУ 32270664) 8    972,20 грн (вісім тисяч дев`ятсот сімдесят дві грн 20 коп.) судового збору за подання касаційної скарги.
5.          Доручити Господарському суду Донецької області видати наказ на виконання цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                             О.    А.    Кролевець

Судді                                                                                           О.    М.    Баранець

                                                                                          Г.    О.    Вронська