УХВАЛА

05 лютого 2024 року 
м. Київ

cправа №14/370-07 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:
Вронська Г.О.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Укрпромзабезпечення"

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області
у складі судді Загинайко Т.В.
від 09.10.2023

та на постанову Центрального апеляційного господарського суду
у складі колегії суддів: Кощеєв І.М., Чус О.В., Дармін М.О.,
від 12.12.2023

у справі за позовом Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Укрпромзабезпеченння"

про стягнення 33 600,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Укрпромзабезпечення" (далі - Позивач, Скаржник) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області зі скаргою на бездіяльність державного виконавця та просило суд: визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції, який здійснював виконавчі дії у виконавчому провадженні НОМЕР_1 щодо незняття арешту з майна з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області №14/370-07 від 21.01.2009; зобов`язати Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції в особі його керівника усунути виявлені порушення та вжити необхідних заходів щодо зняття арешту, накладеного на нерухоме майно Скаржника у виконавчому провадженні НОМЕР_1 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області №14/370-07 від 21.01.2009.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2023, залишеною без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2023 у справі №14/370-07, відмовлено в задоволенні скарги на бездіяльність державного виконавця 
Позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2023 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2023 у справі №14/370-07.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що скаргу подано без додержання вимог, викладених у пункті 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК України), згідно з якими у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав), з огляду на таке.
Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Отже, у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Приписами частини третьої статті 311 ГПК України передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Верховний Суд звертає увагу, що частина друга статті 287 ГПК України визначає і розмежовує підстави оскарження судових рішень передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 287 ГПК України та підстави оскарження судових рішень визначених пунктами 2, 3 частини першої статті 287 ГПК України.
Відтак, системний аналіз наведених положень ГПК України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 287 ГПК України має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний абзац частини другої статті 287 ГПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
При поданні касаційної скарги на судові рішення, ухвалені за результатом розгляду скарги на дії державного виконавця, скаржнику необхідно посилатись на підставу подання касаційної скарги, визначеною відповідним абзацом частини другої статті 287 ГПК України, при цьому касаційна скарга має містити належне обґрунтування того, у чому саме полягало невірне застосування норм матеріального права та/чи порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції під час прийняття оскаржуваної постанови.
Таким чином, процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та чітко визначити конкретну підставу касаційного оскарження судового рішення, передбачену частиною другою статті 287 ГПК України.
З урахуванням змін до ГПК України, які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів ГПК України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно форми, змісту касаційної скарги та строку її подання.Суд звертає увагу, що відповідно до приписів  ГПК України  учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
У касаційній скарзі Скаржник не зазначає, порушення або неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або процесуального права (пункт, частина, стаття) припустились, на думку Скаржника, суди першої та апеляційної інстанцій під час прийняття оскаржуваних ухвали і постанови.
Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд у такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Оскільки суд касаційної інстанції має застосовувати вказані вимоги до касаційних скарг, Скаржнику необхідно усунути недоліки касаційної скарги, а саме: 
- чітко вказати які конкретно норми матеріального та/або процесуального права (пункт, частина, стаття) було порушено, з належним обґрунтуванням того, у чому полягає їх неправильне застосування судоми першої та апеляційної інстанцій.
З огляду на викладене Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Скаржника на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2023 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2023 у справі №14/370-07 без руху на підставі частини другої  статті 292 ГПК України.

Керуючись статтями 174, 234, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Укрпромзабезпечення" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2023 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2023 у справі №14/370-07 залишити без руху.

2. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Укрпромзабезпечення" строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Укрпромзабезпечення", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                                    Г. Вронська